FLORA DE CATALUNYA 
Gènere 767. — ARUNDO L. 
(Es el nom llatí de la canya.) 
Panícula oblonga tirsoide, molt gran (4-6 dm) i molt ramificada, com- 
posta d'espiguetes pedicellades, comprimides pel dors, amb 2-7 flors herma- 
Írodites guarnides inferiorment de pèls sedosos quasi iguals a elles, glumes 
quasi iguals, tan llargues com les flors, acuminades, còncaves, carenades, 
glabres, amb 3-5 nervis, glumella tríiida, amb pèls tan llargs com les glumes. 
Planta perenne, de rizoma serpentejant, gruixut, i tiges de 2-5 m, dretes, 
molt robustes, llenyoses, fulles molt grans, de 2-5 cm d'ample, planes, llar- 
gament acuminades, glauques, amb dues llargues orelletes a la base del 
limbe, lígula molt curta, truncada, breument pestanyosa. 
2,907. — A. Dónax L. 
(del grec òdóvat nom de la canya en Dioscò- 
rides i Teofrast.) 
Simonímia. — Canya , cast., cafia , francès, 
roseau,. 
j Arundo Dónax 
t 
t 
i 
Geografia. — Cultivada i espontània a les vores dels rius, marges i torrents de 
la regió baixa. — Set.-Oct. 
N. B. No sembla que hagi estat trobada a Catalunya l'Arundo Pliniana Turr., 
dels Pireneus orientals, que posseim del Var. 
151 
