PUBLICACIONS DE L'INSTITUI DE CVENCIEGS 
Gènere 768. — PHRAGMITES TRIN. 
(Mot emprat per Dioscòrides per a designar una mena de senill, que hom ia derivar 
de opóyua, tanca, perquè clou els llocs on es fa.) 
Panícula gran (1-3 dm), violàcia, groguenca o bruna, molt ramificada, 
de branques verticillades, aspres, peludes en el punt de llur inserció, com- 
posta d'espiguetes pedicellades, comprimides, amb 3-7 flors, fluixes, la in- 
ferior masculina, les altres hermafrodites, glabres però rodejades de llargs 
pèls blancs inserits al raquis, glumes més curtes que les flors, desiguals, 
còncaves, carenades, la inferior la meitat més curta, agudes, enteres, gla- 
bres, amb 3-5 nervis, glumelles molt desiguals, la inferior més llarga que 
les glumes, trinèrvia, la superior 3-4 vegades més curta, hialina i bicarenada. 
Planta perenne, de rizoma llargament serpentejant, tija d'I-4 m, dreta, no 
llenyosa, fulles linears lanceolades, llargament acuminades, d'I-3 cm d'am- 
ple, glauques, aspres al marge, amb la lígula formada per pèls curts i iguals. 
2,908. — Ph. communis Trin. 
(per ésser comuna a Europa.) 
Sinonímia. — Canyís, càrritx, senís, senill, 
xisca , casl., carrizo, cafliza. 
Var. nígricans G. et G., var. subunijlorus 
DC. — Planta més petita i més prima, panícu- 
la curta (1 dm), amb les espiguetes negroses, 
uniflores o biflores. 
Raça Ph. Isiacus Runth — Ph. gigantea 
Gay — Planta de major talla (4-6 m), més ro- 
busta, de fulles més amples i panícula més llar- 
ga (2-4 dm), rossa, glumes més amples, obtuses, la inferior tridentada o 
bilobada i amb un petit mucró a l'escotadura. 
Phragmites communis 
Geografia. — Vores de rius, recs, pantans i llocs humits: Al litoral, Vallès, 
Penedès, Bages — Lluçanès, litoral de Girona (Vay.). La var. nigricans G. et G., 
als pantans de la Pinya, prop d'Olot, Banyoles, Dosquers, etc. (Vay.). La raça 
Ph. Isiacus Runth, a Can Tunis, prop de la Farola — Costes de Barcelona (Benth.) 
i més cap a l'interior (Costa) — Set.-Oct. 
152 
