PUBLICA CIONS DEAEMNSTE UM DE CILUENGIREBS 
Gramínies. G. 769. - Calamagrostis. 
quatre vegades més curts que ella i al quart inferior una aresta geniculada 
més llarga que les glumes 1 ben exerta. 
Geografia. — Boscos i roques silícies de les muntanyes : Pireneu oriental, r. (Vay., 
Gaut.), Núria (Sen.), conca de les Maleides (Costa), Viella (Llen.l), Montartó, Pla 
de Beret, Ruda (C. et S.) — Jul.-Ag. 
2,910. — C. epigeios Roth. 
(del grec éniystoç, sobre la terra, és a dir, en 
llocs eixuts, contràriament al que ocorre en les 
altres espècies d'Arundo, gènere en què fou 
imclusa per Linné.) 
Tija de 8-12 dm, dreta, robusta, aspra a l'à- 
pex, fulles molt llargues, acuminades setàcies, 
aspres, lígula oblonga, lacerada, panícula llar- 
ga (15-25 cm), dreta, violàcia o verda, espigue- 
tes sense rudiment de flor estèril, glumes quasi 
Salamagromtialepicelas iguals, tancades després de la floració, glumel- 
la inferior la meitat més curta que les glumes, 
bífida, amb pèls quasi iguals a aquelles i una aresta recta a la meitat del 
dors, més curla que els pèls. 
Geografia. — Prats humits i vores de rius : Devesa de Tragurà (Vay., amb dubte), 
Arlés, Sant Llorenç dels Cerdans (Compy.) — Jul.-Ag. 
2,911. — C. lanceolata Roth. 
(per les espiguetes lanceolades.) 
Tija de 6-r2 dm, dreta, prima, quasi llisa 
a l'àpex, fulles llargues, linears, acuminades, 
lleugerament aspres, lígula oblonga, panícula 
violada, a vegades verda o rossa, dreta o pen- 
jant a l'àpex, fluixa, espiguetes sense rudiment 
d'altra for, glumes quasi iguals, separades des- 
prés de la floració, glumella inferior "/, més 
curta que les glumes, emarginada dentada i 
Calamagrostis lanceolata ——— amb una aresta molt curta a V'escotadura, a 
penes més llarga que les dents, i amb pèls 
quasi tan llargs com les glumes. 
Geografia. — Boscos i prats humits: Pla del Besòs, Baix Empordà (Vay.) — 
Jul.-Ag. 
154 
