EC ON DIEC AE D UENGYÇ A 
Gènere 778. — ARISTELLA BERT. 
(Gènere format per Bertoloni a base de l'Stipa Aristella de Linné, dita així perquè, 
contràriament al que ocorre en les altres Stipa, aquesta té l'aresta de la glumeHa 
inferior molt curta , aristella, diminutiu d'arista, aresta.) 
Panícula llarga (r-2 dm), dreta, verda, molt estreta, espiguetes pedicella- 
des, comprimides, amb una sola flor hermafrodita subsèssil, de rames dretes, 
aplicades a l'eix o poc separades, primes, desiguals, les inferiors geminades, 
glumes quasi iguals, lanceolades linears, mucronades, trinèrvies, glumelles 
desiguals, la inferior coriàcia, peluda a la base, molt breument bilobada, amb 
cinc nervis i una aresta subapical dreta d'uns 15 mm, la superior quasi la 
meitat més curta, tres estams, estils molt curts, estigmes plumosos, cariòp- 
side subcilíndrica, estreta, lliure. Herbes perennes, de rizoma fibrós i tija de 
5-Io dm, dreta, rígida, prima, fulles llargues, verdes, molt estretes, convolu- 
tes, aspres per sobre, beina pestanyosa, lígula molt curta. 
2,928. — A. bromoides Bert. 
(bromoides, perquè té una retirança als Bromus.) 
Aristella bromoídes 
Geografia. — Llocs secs i àrids: Serralada superior del Vallès, a l'Obac — Cap 
a Sant Aniol (Costa), Sant Llorenç dels Cerdans, Custoja (Compy.), Albera (Gaut.) 
Jul.-Set. (1) 
(1) També al Montseny, sobre Sant Pere de Vilamajor. (F. Q.). 
22 169 
