BELORA DE CATALUNYA 
Gènere 78r. — MÍLIUM L. 
(Milium és el nom que els romans donaven al mill. Els autors prelinneans anomenaven 
Gramen miliaceum, a l'espècie segúent.) 
Panícula piramidal, verda o violàcia, amb les rames semiverticiilades, 
capillars, llises, llargament nues a la base, esteses o reflexes, espiguetes ovoi- 
des, de 3-4 mm, convexes en ambdues cares, subdeprimides, uniflores, herma- 
frodites, amb les glumes ovades lanceolades, trinèrvies, iguals, poc més llar- 
gues que la flor, glumelles iguals, la inferior coriàcia, lluent, mútica, la 
superior més o menys envolupada per la inferior, escotada a l'àpex, tres es- 
tams, estils curts, estigmes plumosos, cariòpside ovoide, lliure, glabra. Herbes 
perennes, amb rizoma fibrós, curtament estolonífer, i tija de 6-15 dm, dreta, 
primeta, fulles linears lanceolades, agudes, bastant llargues, de prop d'1 cm 
d'ample, planes, aspres al marge, amb la lígula oblonga. 
2,935. — M. effúsum L. 
(del llatí effusus, escampat, alludint a la forma 
de la panícula, es el Gramen silvaticum, pani- 
cula miliacea sparsa, de Bauhin.) 
Geografia. — Boscos frescos i ombrosos de les muntanyes : Montseny, Sant Hilari, 
Pireneu (Costa), Platraver, Montseny, a Sant Marçal (Vay.), Bossost (C. et S.) — 
Maig-Juny. 
175 
