EL ORAL DR SCIA EAC UNA 
Gramínies. G. 808. - Vúlpia. 
Geografia. — Ilocs àrids, arenosos : Terrassa, i algunes localitats de Bages , Caldes 
de Montbui — Montsant, muntanyes de Prades (Costa), Serra la Llena (Gonz. I), Mont- 
serrat, Guilleries, Empordà i fins a Besalú, etc. (Vay.) , Vallvidrera (Sen. I) , Collbató 
(Pourr., ex VVillE.), Mura, Rellinars (Font). — Abr.-Jul. 
3,011. — V. uniglumis Dum. 
(per la gluma inferior sovint nulla: uniglumis, 
d'una sola gluma.) 
Amutal, d'arrel fibrosa i tija d'I-4 dm, dreta 
o geniculada, robusta, ordinàriament fullesa 
fins a la inflorescència, fulles estretament li- 
nears, convolutes, amb la líguia 7xolé curla i 
tyuncada, panícula espiciforme, de 3-I2 cm, 
compacta, d'un verd groguenc, subunilateral, 
espiguetes grans, de 4-6 flors, glumes lanceo- 
Vulpia uniglumis lades, llargament acuminades, la inferior molt 
Sa er clEoió petita o nulla, la superior atenuada en una aresta 
llarga, giumella inferior glabra, amb una aresta tan llarga com ella. 
Subesp. V. longiseta Hacxel — Planta més prima, panícula més curta 
(2-7 em), molt apartada de la fulla superior, gluma superior lanceolada limear, 
acuminada i més gran que en el tipus, amb l'aresta més llarga, així com les 
glumeHles. 
Geografia. — Sorrals marítims : Can Tunis, Castelldefels — Mar-bella, costes de Bar- 
celona, Montcada, Santa Coloma de Gramenet, Sant Adrià de Besòs (Costa), Prat de 
Ilobregat (Sen. 1). La subesp. V. Jongiseta Hactel, al Prat de Llobregat — Molins (Sen. 1). 
Maig-Juny. 
3,012. — V. myúros Gmel. 
(myuros, com myosuros, del grec pbç, rata, 4 
odpó, Cua, cua de rata, nom antiquíssim emprat 
des de Dioscòrides per a designar diverses plan- 
tes, Linné el consagrà com a específic Per a 
aquesta espècie, la Festuca myuros L., prenení- 
lo de Barrelier: Gramen festuceum myurum, 
minore spica heteromalla.) 
Anual, d'arrel fibrosa i tiges d'I-6 dm, 
dretes o ascendents, primes, fulloses fins a la 
- —inflorescència, fulles estretes, llargues, prime- 
capa menen Tament planes, després convolutes, amb la 
Ó 239 
