PUBLICACIONS DE L'INSTEDRUT: DE CLENCEES 
Gramínies. G. 810. - Festuca. 
3,015. — F. gigantea Vill. 
(és el Bromus giganteus de Linné, dit així per 
la seva talla gegantina comparat amb la majoria 
dels seus congèneres.) 
Rizoma fibrós i tiges de 6-20 dm, dretes, 
robustes, glabres, llises, estriades, amb les fu- 
lles planes, de 53-15 cm d'ample, aspres prin- 
cipalment al marge, lígula molt curta, reduida a 
o dues orelletes laterals, panícula piramidal, am- 
Festuca gigantea o pla, de 3-5 X 2-3 dm, molt fluixa, amb les rames 
mei esteses, distants, aspres, geminades, nues en 
llur meitat inferior, amb escasses espiguetes de contorn oblong lanceolat inte- 
grades per 5-9 flors aristades, glumes un poc desiguals, lanceolades acuminades, 
glumeHles iguals, la inferior amb una aresta subapical recta el doble llarga que 
ella, ovari glabre. 
4 triflora Roch — Planta més prima, amb les fulles més estretes i les espi- 
guetes Hviflores. 
Geografia. — Boscos frescos i ombrejats a les faldes de les muntanyes : Vall de Ribes, 
vores del Freser, al peu de Montagut, agost del 1900 i del 1903 legi la y triflora Roch — 
Sant Joan de Toran, entre Bossost i el Coll de Bareges (C. et S.) , al Portilló (Bub., FI. 
pyr., IV, p. 383). Vegeu Mem. Acad. Ciències Barc., 1908, p. 20. 
3,016. — F. spadícea L. 
(pel color de dàtil de les espiguetes, cf. Luzula 
spadicea.) 
Rizoma inflat bulbiforme a la base i tija 
de 5-I0 dm, dreta, bastant robusta, glabra, 
estriada, llargament nua a la part superior, 
fulles glaucescents, les basilars al principi 
planes, llargues, després -- convolutes alenades 
i vulnerants a l'àpex, les caulinars més curtes i 
més amples, planes, lígula gran, bilobada, pa- 
Festuca spadícea nícula oblonga, rossa, de rames geminades, lli- 
vo ses, nues a la base, amb 2-7 espiguetes ellip- 
soides de 3-6 flors mútiques, glumes un poc desiguals, lanceolades, agudes, 
glumelles quasi iguals, la inferior lanceolada aguda, mucronada o mútica, 
quinquenèrvia, estretament escariosa, ovari pelut a l'àpex. 
244 
