PUBLICACIONS DE L'INSTIZ UT DE CITENCEES 
Gramínies. G. 811. - Bromus. 
Geografia. — Boscos, torrenteres, bardissars i llocs humits : Terrassa, al Torrent de 
la Font del Politxó , Ribes, Sant Hilari i Montsoliu, sempre la var. serófinus Crép. — Al 
Tibidabo, Sant Medir (Sen. I), Sant Llorenç dels Cerdans, Custoja (Compy.), Vidrà, 
Bellmunt, les Guilleries (Vay.) , Mont Jisoles (Timb.), Bezins (C. et S.) — Juny-Ag. 
3,038. — B. tectórum L. 
(del llatí tectum, teulada, in tectis terrestribus, 
diu Linné, a les teulades, o coberts, de terra, per- 
què sol fer-s'hi.) 
Anual, d'arrel fibrosa i tiges de 2-4 dm, pri- 
metes, Pubescents superiorment, fulles linears, 
blanes, llises, pubescents, lígula curta, obtusa, 
panícula verda o violàcia, bastant estreta, Pen- 
qant, umilateral, de rames semiverticillades, ca- 
pillars, flexuoses, llises, espiguetes de 2-3 mm 
(comptant-hi l'aresta), lanceolades, penjants, 
amb 5-9 flors aristades, divergents, glumes des- 
iguals, umi- o trinèrvies, glumelles desiguals, la inferior lanceolada, bífida, 
febtlement septenmèrvia, amb l'aresta terminal recta, a penes més llarga que ella. 
Bromus tectórum 
Geografia. — Terrenys àrids i pedregosos : Des de Sils a Martorell de la Selva , Ter- 
rassa, abundant a l'Obac , Montserrat, al peu del Cairat , Cornudella , Menàrguens — 
Cap a Vilalleons, a la Plana de Vic (Masí. I), Prats de Molló, Olot, Santa Pau (Vay.) , 
Bages (Font). — Maig-Jul. 
3,039. — B. stérilis L. — B. dístichus 
Moench 
(els botànics prelinmeans designaren amb el qua- 
lificatiu de sterilis, estèril — Bromus, Festuca, 
Avena sterilis — aquesta i alguna altra espècie 
les espigues de les quals suposaven buides de gra, 
Limné conservà aquesta designació per a la Fes- 
tuca avenacea sterilis elatior, de Bau/in.) 
Anual, amb l'arrel fibrosa i les tiges de 3-7 
decímetres, glabres superiorment, fulles linears, 
planes, pubescents, aspres al marge, lígula 
OC ovada oblonga, panícula verda o violàcia, ampla, 
fluixa, estesa en totes direccions, penjant, de 
rames semiverticillades, filiformes, rectes o um poc flexuoses, aspres, espiguetes 
de 3-5 cm, cumeiformes, pèndules, amb 7-11 flors aristades, glumes molt desiguals, 
uni- O trinèrvies, glumelles desiguals, la inferior lanceolada, bífida, fortament 
septemnèrvia, guarnida d'una aresta terminal recta quasi el doble llarga que ella. 
258 
