PUBLICACIONS DE L'INSTLBUT DE. CLEN:GLES 
Gènere 818. — EREMOPYRUM LEDEB. 
(Del grec Ípruoç, erm, desert, i muçóç, blat, perquè són plantes que solen fer-se a les terres 
ermes o desèrtiques.) 
Espiguetes sèssils, solitàries i alternes, compostes de 3-9 flors, obertes du- 
rant l'antesi, en espiga dística, glumes iguals, més curtes que les flors, compri- 
mides, ventrudes a la base, inequilàteres, lanceolades alenades, flors superiors 
masculines, glumella inferior comprimida, carenada, lanceolada alenada, 
aristada, la superior bífida, tres estams, estigmes sèssils, plumosos, cariòp- 
side linear oblonga, semicilíndrica, acanalada en la cara interna, peluda a 
l'àpex, adherent. Herbes perennes, amb rizoma serpentejant, multicaules, i 
tiges dretes o ascendents, de 2-4 dm, primes, rígides, nues superiorment, amb les 
fulles glauques, convolutes filiformes, beines pubescents, lígula curta, truncada. 
3,066. — E. cristàtum Ledeb. — Agro- 
pyrum cristàtum P. de B. — Cóstia cris- 
tata VVill. 
— 
(de cristatus, crestallut, ber la forma de les espi- 
guetes, Costia, gènere fet per VVillRomm a honor 
d'Antoni Cebrià Costa, professor de botànica a 
la Universitat de Barcelona el segle passat.) 
/) 
Eremopyrum cristàtum 
Geografia. — Terres guixenques i calcàries de Balaguer, Gerp, Les Avellanes, Palau, 
Tartaúll, Sanaija, Ponts, etc., del Segrià i la Segarra , Castellfollit de Riubregós (Puigg. l, 
Puj., C. )) —iJuny-Ag. 
278 
