PUBLICACVOINS: DE LI NSSEBI TU DE € LE N CES 
Gènere 82r. — BRACHYPÓDIUM P. B. 
(Del grec Bpayúç, Curt, i móòrov, peuet, alludint a la curtedat dels peduncles 
de les espiguetes.) 
Espiga dística, aristada, fluixa, composta d'espiguetes curtament pedicel- 
lades, solitàries en cada dent del raquis, cilíndriques comprimides, aplicades 
a l'eix per una de les cares, de 6-25 flors, amb les glumes desiguals, subcoriàcies, 
lanceolades agudes, multinèrvies, més curtes que les flors, glumelles quasi 
iguals, la inferior linear lanceolada, aristada o mucronada, la superior bicare- 
nada, 2-3 estams, estigmes sèssils, cariòpside linear oblonga, canaliculada a 
la cara interna, adherent, peluda a l'àpex. Herbes generalment perennes, de 
fulles planes o convolutes, amb la lígula curta i truncada. 
Planta anual, fulles planes, curtes, aresta més llarga que la glumella. 
3,074. B. distàchyon. 
Planta: perenne .., cve eo eó pose (aeri dl ei el Se EC 
MH 
Rizoma nbros D les SL Fet Cela a res es DC elec aa NS CI 
z RizomaSerpentejant ce Mad deci Leal ee EE ea Es 4. 
3,075. B. silvàticum. 
Fulles a la fi convolutes alenades, glumella mucronada. 
3,076. B. mucronàtum. 
Tija molt ramificada, fulles dístiques, aresta quatre vegades més curta 
que la glumela . . . . . 4. 83,077. B. tamòsUIm: 
Tija simple o poc ramificada, Falles no dístiques, aresta tres vegades 
ra planes, aresta més llarga que la glumella . 
té més curta que la glumella .. . . . . . 3,078. B. pinnàtum. 
3,074. — B. distàchyon Roem. et Sch. 
(del grec, Ò., dues, i otorgue, espiga, és el Bromus 
distachyos de Linné, dit així perquè aquest autor 
conegué una forma amb dues espiguetes en cada 
inflorescència.) 
Anual, amb l'arrel fibrosa i la tija d'I-4 dm, 
dreta, simple o ramificada, nua a l'àpex, pu- 
bescent als nusos, fulles d'un verd esblanqueit, 
curtes, planes, linears acuminades, -- peludes, 
pestanyoses, beines generalment glabres, espiga 
i el Lo dreta, ovoide, formada per 1-5 espiguetes lan- 
284 
