PUBLICACIONS DE L'INSEITUR DE CLENCUES 
Gènere 826. — PSILURUS TRIN. 
(Del grec Utxós, fi, i òp4, cua, alludint a l'extrema finor de la inflorescència.) 
Espiga simple, molt llarga, filiforme, dreta, flexuosa o arquejada, fràgil, 
formada d'espiguetes sèssils allotjades en les excavacions del raquis, un poc 
separades, lanceolades alenades, amb 1-3 flors, la inferior hermafrodita, les 
altres estèrils o rudimentàries, gluma lateral única (en l'espigueta terminal 
dues glumes curtes i desiguals), molt petita, 5-6 vegades més curta que la flor 
inferior, ovada aguda, glumelles iguals, la inferior coriàcia, aristada, uninèr- 
via, la superior bicarenada i bidentada, aspra a les carenes, un sol estam, es- 
tigmes subsèssils, plumosos, cariòpside lliure, linear, convexa a la cara externa, 
canaliculada a la interna. Herbes anuals, amb tiges d'r-3 dm, dretes o genicu- 
lades erectes, filiformes, fasciculades, fulles 
curtes, convolutes setàcies, beina superior ro- 
dejant la base de l'espiga, lígula curta i 
truncada. 
3,090. — P. nardoides Trin. — P. aris- 
tatus Duv. - Jouve 
(nardoides, semblant al Nardus, l'espècie segiient, 
aristatus, Per les arestes de les flors.) 
Psilurus nardoídes 
Geografia. — Tocs secs i arenosos : Riera de Terrassa — Montcada (Costa), Tibidabo 
(Sen.) : Anglès, Santa Coloma de Farners, Roses, Castelló, Gavà, etc. (Vay.) , Cotlliure 
(Gaut.) — Maig-Juny. 
290 
