PUBLICACIONS DE E/INSTI DU DE CIENCIES 
Gènere 828. — GAUDÍNIA P. B. 
(Gènere dedicat a honor de Jean Gaudin, cèlebre botànic suís autor de l'4 grostologia 
Helvetica, París, 1811.) 
Espiga simple, estreta, llarga, articulada, fràgil, d'un verd pàHid, formada 
d'espiguetes dístiques, comprimides, sèssils a les excavacions del raquis, de 
4-10 flors hermafrodites distanciades, estipitades i arestoses, glumes desiguals, 
més curtes que les flors, amb 3-9 nervis, glumelles membranoses, un poc des- 
iguals, la inferior aristada, acuminada, bidentada, multinèrvia, aresta genicu- 
lada torçada, inserida en el terç superior del dors, tres estams, dos estigmes 
curts i plumosos, cariòpside lliure, elipsoide, canaliculada a la cara interna. 
Herbes anuals d'arrel fibrosa i tiges de 2-8 dm, 
dretes o ascendents, fasciculades, fulles linears, 
acuminades, blanes, planes, H peludes àdhuc 
les beines, lígula curta truncada obliquament. 
3,092. — G. fràgilis P. B. 
(del llatí fragilis, fràgil, per la injflorescència 
trencadissa.) 
Geografia. — Tocs herbosos, vores de camins i de 
camps : Palautordera — La Cellera (Cod. I), Camp- 
many, Vilarnadal, Figueres, Castelló d'Empúries, 
Roses, etc. (Vay.), Albera i Plana del Rosselló 
(Gaut.) — Maig-Ag (1). 
Gaudínia fràgilis 
(1) La darrera quartilla d'aquest original de Cadevall duu la data del 7 de gener del 1918 (F. Q.) 
298 
