EI ORRVAL IDE CUA AE UN MA 
Abietàcies. G. 831. - Pinus. 
llargues, de 15-20 cm, gruixudes, quasi punxants, ors masculines ovoides, 
d'un centímetre, pinyes sovint aglomerades o verticillades, grans, de I0-I8 X 
5-7 cm, quasi sèssils, reflexes, ovoido-còniques, allargades, de color castany 
clar, lluents, amb escudets de base subrombal, elevats al mig formant dos ves- 
sants units per uma carena transversal molt marcada, amb una apòfisi cònica 
comprimida al centre, pinyons mitjans, de 8-IO mm, de closca dura però 
fàcil de trencar, guarnits d'una ala ampla, obtusa, 3-4 vegades més llarga 
que ells. 
Geografia. — Isolat o en escàs nombre d'exemplars, sense formar boscos, general- 
ment mesclat amb Pinus Pinea i Quercus Suber, als vessants i planells del NE de 
Catalunya, en terres silícies, des del peu del Montseny, a Llinars, Palautordera, etc., 
i de la serralada litoral, a Arenys de Munt i Malgrat, cap a Santa Coloma de Farners 
(Costa), Sant Martí Sapresa (Cod.), Martorell de la Selva, Tordera, Sils, Vidreres, les 
Gavarres, Calonge, etc. (F. Q.), fins a Cadaquers (Trèm.). En molts indrets plantat, 
com és ara a la platja de Castelldefels (1). — Fl., abril, maig , sem., autumne del se- 
gon any. 
3,097. — P. halepensis Mill. 
(halepensis, natural d'Haleb o Aleppo, al sud 
del Taurus, perquè d'allí fou coneguda primer 
que d'altres bandes.) 
Sinonímia. — Pi blanc, pi garriguenc , sapí, 
a Terra Alta , sapina, al Montseny , pi bordi 
pi melis, com a altres espècies, cast., pino 
carrasco , /7., pin blanc, pin d'Alep. 
Arbre, generalment, de poca elevació, amb 
Pinus halepensis el tronc poc gruixut i sovint retort, i les rames 
Dg en OP P SS joves de pela grisa blanquinosa, copa poc densa, 
d'un verd clar, fulles frimes, de 6-I0 cm, bdlanes, flors masculines oblongues, 
de 6-7 mm, pinyes reflexes, pedunculades, còniques allargades, atenuades al 
capdamunt, de 8-I2 X 3'/5-4'5 cm, d'un bru rogenc, lluents, escudets de base 
subrombal, quasi: plans, amb una carena transversal feble i amb apòfisi obtusa 
al centre, pinyons Pelits, d'uns 7 mm, amb l'ala 3-4 vegades més llarga que 
ells. 
(1) L'arbre es reprodueix molt bé en els llocs indicats, sense intervenció de l'home, ben espontàniament. No obstant, caldrà 
assegurar-se del seu autoctonisme àdhuc en els indrets on té tota l'aparença d'un arbre indigena, car des de molts anys a Cata- 
lunya han estat fets assaigs de repoblació amb aquesta espècie. D'altra banda, enlloc no forma boscos purs, sempre subordinat a 
altres espècies forestals dominants, la qual cosa confirmaria la possibilitat d'una introducció recent a Catalunya. 
39 305 
