PUJSBE TCA CIONS DE Ed NISVE IA DR CISEENI CSI DESS 
Cupressàcies. G. 832. - Juníperus. 
Arbre o arbust de tronc dret i fulles patents, gàlbules molt més curtes 
que les fulles. 3,102. J. communis. 
3 j Arbust prostrat, amb les tals Tue als ramells, gàlbules poc més 
curtes que les fulles. 3,103. JL nana: 
Gàlbules rogenques, de 5-I0 mm, totes o quasi totes les fulles molt pe- 
tites, densament jimbricades. : 3,104. J. pheenícea. 
4 ( Gàlbules blavenques negroses, de 4-5 mm, fulles petites, laxament im- 
bricades, les de les rames joves patents i no imbricades. 
3,105. J. Sapitial 
3,101. — J. Oxycedrus L.. 
(del grec oèòncòpos, nom d'una contfera que els 
autors han identificat amb el càdec.) 
Sinonímia. — Càdec, i també ginebre , cast., 
cada, i també enebro : /y., cade. 
Arbret o, més comunament, arbust dioic, 
amb els ramells obtusament cantelluts, de 
secció -- triangular, fulles patents, en verti- 
I cils trímers disposats formant sis rengles de 
Juniperus Oxycedrus fulles, aciculars, acabades insensiblement en 
R OO punta fina i punxant, amb dues bandes blan- 
quinoses separades per una de verda en llur cara superior, gàlbules rogenques, 
lluents, de 8-I0 mm (I). 
Subesp. J. macrocarpa (Sibth. et Sm.) Asch. et Graebn. — Difereix del 
tipus per les fulles més amples i més sobtadament acuminades i, sobretot, 
per les gàlbules més grans, de 12-15 mm de diàmetre, amb una pruina bla- 
venca abans de madurar, després d'un bru rogenc -- fosc i mat. 
Geografia. — Frequent als alzinars, pinedes i garrigues de terra baixa, principalment 
a les planes i faldes ben assolellades i sobretot en les comarques calcàries de la banda 
seca del país, des del litoral fins a les muntanyes subpirenenques : Montsec, Seu d'Urgell, 
Solsona, Cardona, Berga, etc., de cada cop més rar a mesura que augmenten l'altitud 
i ja pluja , al vessant atlàntic rar, Bossost, Pontau (Llen.), Sant Beat (C. et S.). La 
subesp. J. macrocarpa (Sibth. et Sm.) Asch. et Graebn., a les muntanyes pròximes a 
Barcelona (Costa) i a l'Empordà, a Roses i Cadaquers (Bub.), Terrades (Sen.l). — Fl., 
abril, maig , sem., estiu del segon any. 
(1) A la vall mitjana del Ter fou tallat el 1923, amb motiu de l'Exposició del Moble de Barcelona, un exemplar d'aquesta 
espècie de dinou metres d'alçària. 
3I0 
