ELORA DE CATALUNYA 
Gènere 836. — CYSTÓPTERIS BERNH. 
(Del grec xúorç, vesícula, bòfega, alludint a la forma embutllofada de l'indusi jove, 
i mréptç, falguera.) 
Sorus rodons situats al dors dels nervis amb l'indusi ovato-lanceolat, en 
forma de volta, fix per la base i terminat en 1-2 puntes caduques. Falgueres 
mitjanes, de frondes fèrtils i estèrils iguals, 2-4 pinnatisectes, amb el pecíol 
llarg i poc escamós. 
Frondes triangulars deltoides, tant o més amples que llargues, pecíol 
2-3 vegades més llarg que la làmina, sorus més o menys separats. 
3,110. C. montana. 
Frondes oblongo-lanceolades, molt més llargues que amples, pecíol més 
curt o a tot tirar igual a la làmina, sorus a la fi confluents. 
3,109. C. Fílix-fràgilis. 
3,109. — C. Fiílix-fràgilis (L.) Borbàs 
— Polypódium Fílix-fràgile L. 
(per la fragilitat del pecíol.) 
Perenne, de rizoma curí, escamós, i frondes 
d'r-4 dm, amb el pecíol molt fràgil, verdós, 
escamós, generalment tan llarg com el limbe, 
que té contorn lanceolat o bé oblongo-lanceo- 
lat, bi- o tripinnatipartit, amb els dos segments 
inferiors un poc apartats dels altres i més 
curts que els que estan sobre d'ells, lòbuls ovats 
Cystópteris Fílix-fràgilis o quasi orbiculars, denticulats o inciso-dentats, 
due sorus de mitjana grandària, a la fi confluents. 
Planta molt polimorfa , les varietats o subvarietats establertes no tenen, real- 
ment, valor sistemàtic. 
Geografia. — Comuna als penyals ombrejats i roques humides del Pireneu i mun- 
tanyes pre-pirenenques, fins al Montseny (F. Q., Gros, etc.), Montserrat (Pourr., Sauras, 
F. Q.), Serra de Prades i Ports de Tortosa (F. Q.), etc, — Maig-Setembre. 
319 
