PUBLICA CIONS (DE LE IUNISEIIINUM DE (CC MEINICISEDS 
Polipodiàcies. G. 837. - Dryópteris. 
molt curt, escamós, sorus petits, separats els uns dels altres, no confluents, 
disposats en una línia molt pròxima al marge i parallelament a ell, amb l'in- 
dusi molt petit, veniforme. 
Geografia. — Roques i boscos humits del Pireneu, rara : al peu del Port de Benasc 
(Zett.) , Vall d'Aran, a Lés, Bossost i Sant Joan de Toran (C. et S.). Falta en altres in- 
drets, com és ara Camprodon i Montseny, on ha estat citada erròniament. — Juny-Set. 
3,115. — D. Fílix-mas (L.) Schott. — 
Polypódium Fílix-mas L. — Aspídium 
Fílix-mas Svv. — Polystichum Fílix-mas 
Roth 
(fílix mas, falguera mascle, nom vulgar antic 
de la planta, emprat pels botànics pre-linneans.) 
Sinonímia. — Falguera mascle, cast., hele- 
cho macho , /7., fougère màle. 
Perenne, de rizoma molt gruixut, cespitós, 
frondes de o'5-I m, generalment d'un verd 
Dryópteris Filix-mas fosc, mats, oblongo-lanceolades, blanes però 
: DE tiri més gruixudes que en l'espècie anterior, no 
translúcides, glabres o glanduloses, amb el raquis molt escamós, bipinnati- 
sectes, lòbuls obtusiúsculs, dentats fistonats, amb les dents mútiques, segments 
decreixent vers la base, els inferiors bastant llargs i lanceolats, pecíol curt, 
molt escamós, sorus grans, els adults confluents en dues línies vora el raquis, 
amb l'indusi gran, reniforme, persistent. 
Geografia. — Boscos humits, rierols de muntanya, abundant al Pireneu i serres pre- 
pirenenques, d'on baixa cap a Sallent, a la Querosa (Sallent), Collsuspina (F. Q.), Mont- 
seny, on abunda, fins a la Selva, a Santa Ceclina, prop de Caldes (Xiberta) , muntanyes 
de Prades (F. Q.), Poblet, camí de la Pena (Gibert). — Maig-Octubre. 
324 
