FLORA DE CATALUNYA 
Gènere 841. — PHYLLITIS HILL. 
(De quiiizç, nom grec de la llengua de cérvol.) 
Sorus parallels entre ells, cada dos formant una sola línia obliqua al ra- 
quis, amb un indusi llarg i linear a cada costat. Herbes perennes, de talla 
mitjana i frondes homomorfes, lanceolades, amb la base sagitada, cordi- 
forme o auriculada, enteres. 
Frondes lanceolades, lingúiformes, persistents, cordiformes a la base i 
amb dues aurícules arrodonides i convergents. 
3,125. Ph. Scolopéndrium. 
Frondes marcescents, sagitades a la base, amb dues aurícules agudes i 
CIVOTSENTS 1. a deltateis Di VA etat el ee 8,126. PR. Hemionitis. 
3,125. — Ph. Scolopéndrium (L.) Nevv- 
man — Asplénium Scolopéndrium L. — 
Scolopéndrium officinale DC. 
(del grec omoonévòpioy, llengua de cérvol, perquè 
hom hi ha volgut veure alguna relirança amb 
l'escolopendra o centcames). 
Sinontmtia. — Herba melsera, llengua de cér- 
vol, cast., lengua de ciervo, lengua cervina , 
fv., langue de cerf, herbe à la rate. 
Phyllitis Scolopéndrium Perenne, de rizoma curt i frondes nombroses, 
Dames toms de 25-00 cm, lanceolades, linears lanceolades 
o lingiúiformes, glabres, enteres, d'un verd viu, un poc lluents, persistents, 
truncades a la base, que és cordiforme i amb el sinus tancat per les dues aurícules 
arrodonides i convergents, pecíol molt més curt que la meitat del limbe, escamós, 
sorus linears, de 8-I8 mm de llarg. 
Geografia. — Balmes, coves, avencs, pous, penyals i barrancades ombrívols, so- 
bretot en terrenys calcaris, de la major part del país, fins a 1500 m al Pireneu : falta 
o és molt rara a l'Urgell, Segrià, Les Garrigues, etc., de la banda occidental, seca, de Cata- 
lunya. — Maig-Octubre. 
331 
