PUBLICA CIONS DE AN SI IRUM DE CIUEINIGIES 
Polipodiàcies. G. 843. - Asplénium. 
3,129. — A. víride Huds. 
(perquè aquesta no té el raquis negre, com l'an- 
terior, sinó verd , del llatí viridis, verd.) 
Perenne, de rizoma curt i fibrós, frondes de 
0'5-2 dm, glabres, blanes, d'un verd viu, li- 
nears lanceolades, pinnatisectes, amb els seg- 
ments distants, ovats, incisats fistonats, caducs 
conjuntament amb el raquis, que és verd i sense 
ala, i el pecíol negre solament a la base, sorus 
linears, disposats obliquament a banda i banda 
del nervi mitjà dels segments, indusi enter. 
Geografia. — Roques i fenedures dels penyals de les altes muntanyes : Frequent 
al Pireneu, a partir dels 1500 m, sobretot en terrenys calcaris, en els quals baixa a ni- 
vells inferiors, com és ara a les muntanyes de Berga (Puj., C.) i altres de pre-pirenen- 
ques. — Jul.-Agost. 
N. B. Els exemplars que cita Barnola a Montserrat ( Falgueres de Catalunya, n.o 33) 
pertanyen a l'A. fontanum, aquesta falguera d'alta muntanya, no viu allí. 
3,:30. — A. Petràrchae (Guérin) DC. 
— A. glandulósum Lois. 
(perquè fou descoberta a la vall dita qVaucluse, 
al peu dels Alps, indret cantat per Petrarca, 
a qui fou dedicada l'espècie.) 
Perenne, de rizoma curt i fibrós, frondes 
pubescents glamduloses, de 3-IO em, d'un verd 
fosc, molt fràgils, oblongo-lanceolades, pinnati- 
sectes, amb els segments distints, ovats oblongs, 
lobulats fistonats o subpinnatífids, cadues, amb 
el raquis no alat, negre i brillant així com el 
pecíol, que és curt, verd solament a la part 
superior, sorus linears, disposats obliquament a ambdues bandes del nervi 
mitjà, indusi denticulat. 
Geografia. — Clivelles de les roques calcàries i pinyolenques de gran part del país, 
rara, des del litoral, a Tortosa (Sen.), la Riba (F. Q.), entre Garraf i Castelldefels (Bar- 
nola) i Portbou (F. Augustin), fins a les muntanyes de l'interior, en llocs abrigats o cara 
a migjorn : Montserrat, a les coves de Collbató (Pardo) i de la Mare de Déu (Barnola), 
Rellinars, vers Coll de Daví, Os de Balaguer, Montsec d'Ares al vessant del Ribagorçana 
336 
