FLORA DE CATALUNYA 
Gènere 855. — BOTRYCHIUM SVV. 
(Del grec Bocpúyiov, forma diminutiva de Bózpoyoç, barrusca, per la ramificació del seg- 
ment fèrtil de la fronda esporaugífera, que simula la rapa d'un raimet.) 
Esporangis grans, subglobulosos, sèssils, lliures, dehiscents longitudinal- 
ment, sobre el segment fèrtil de la fronda formant com una panícula. Fal- 
guera perenne, de 5-30 cm, de rizoma curt, dret, i una sola fronda oblonga, 
pinnatisecta, amb 4-8 parells de segments molt acostats, més amples que 
llargs, semilunars o transovats flabelliformes, enters o incisats, d'un verd 
groguenc clar. 
3,157. — B. Lunària (L.) Svv. — Os- 
munda Lunària L. 
(nom emprat pels botànics pre-linneans per a 
designar aquesta planta, per la forma semilunar 
dels segments de la fronda: Ijunaria recentiori- 
bus dicta a foliis lunae crescentis modo falcatis, 
Baulun, Pinax, P. 354.) 
Sinonímia. — Ilunària , cast., lunaria. 
Botrychium Lunària 
Geografia. — Prats eixuts de les muntanyes, comuna al Pireneu i serralades pre- 
pirenenques , fora d'allí al Montseny, al Pla de la Calma (Costa), entre les Agudes i Puig- 
sacarbassa (Cad.), Font de l'Escot, Coll Pregon (Puigg.), etc. , i als Ports de Tortosa, al 
peu del Mont Caro, als Pous (Rothm.) — Juny-Agost. 
357 
