FLORA DE CATALUNYA 
Equisetàcies. G. 859. - Equisétum. 
3,164. — E. silvàticum L. 
(Perquè es fa en llocs selvàtics.) 
Perenne, de tiges aèries dimorfes, les estèrils 
de 2-8 dm, verdes, amb les beines un poc cam- 
panulades i terminades en 3-6 lòbuls bruns, 
membranosos, rames en nombre de I0-I2 en 
cada verticil, quadrangulars, molt primes, arque- 
jades Bèndules, repetidament ramificades, les tiges 
fèrtils de 15-40 cm, blanquinoses o, al principi, 
vogenques, terminades en una espiga esporan- 
gífera Pelita, ovoido-oblonga, obtusa i amb l'eix 
medullós, beines llargues, separades de la tija, 
campanulades, amb 3-6 lòbuls eHíptico-lanceo- 
lats. Dels nusos de les tiges fèrtils en surten rames verdes curtes, que es des- 
enrotllen i s'allarguen després de la maduració de les espores, de manera que 
a la fi tenen un aspecte semblant al de les tiges estèrils. 
Equisétum silvàticum 
Geografia. — Boscos de les altes muntanyes: Capcir al Bosc de la Mata (Bub., Sen.), 
Lients de Bareges (I/ap.) — Maig-Juny. 
3 OO 3,165. — E. màximum Lamf. — E. 
O —Telmatéia Ehrh. 
(per la seva gran alçària, Telmateia, del grec 
teÀuataioç, Propi del pantà, perquè es fa en llocs 
molt humits.) 
Simoníma. — Cua de cavall, cua d'euga, 
herba estanyera, trencanua, com a altres con- 
gèneres , cast., cola de caballo , /7., préle, queue 
de cheval. 
Perenne, de tiges aèries dimorfes, les estèrils 
È de 20 cm a 2 m, d'un blanc de vori o d'un verd 
esblanqueit, finament estriades, amb la cavitat axial moll gran, beines apli- 
cades a la tija, amb 20 o més dents fines, brunes, membranoses, rames ver- 
ticillades molt nombroses, llargues, amb el primer entrenús més curt que la beina 
corresponent (exceptuats els nusos superiors), les tiges fèrtils, d'aparició an- 
ticibada respecte a les estèrils, marcescents en havent madurat les espores, 
de 2-4 dm, simples, d'un blanc rogenc, amb les beines molt separades de la 
tija i eixamplades en forma d'embut, dividides superiorment en 20 dents o 
més, que, a vegades, se solden de dues en dues o de tres en tres, espiga ter- 
minal molt gran, de 4-6 cm, ellipsoide obtusa, amb l'eix buit. 
Equisétum màximum 
365 
