PUBLICACIONS DESCE XNSEL EU DE CILENGIES 
Equisetàcies. G. 859. - Equisétum. 
Geografia. — Terres argiloses humides, vores de rierols, etc., frequent en gran ei 
del país, des del litoral fins al Pireneu, principalment a les comarques plujoses. — Març- 
Maig. 
3,166. — E. arvense L. 
(del llatí arvensis, arvense, perquè es fa als 
cams.) 
Sinonímia. — Com en l'espècie anterior. 
Perenne, de tiges aèries dimorfes, les estèrils 
d'1-6 dm, verdes, un poc aspres, primes, pro- 
fundament solcades, amb la cavitat axial Pe- 
tita, beines aplicades a les tiges, terminades en 
6-I9 dents negroses, estretament voretades de 
Sa LA o blanc, sense solc carenal, rames verticillades 
nis Er TO o nombroses, H- llargues, el primer entrenús molt 
més llarg que la beina corresponent, les tiges fèrtils d'aparició molt anticipada 
respecte a les estèrils, marcescents en havent madurat les espores, d'I-2 dm, 
simples, llises, brunes rogenques, beines molt separades de la tija, eixampla- 
des infundibuliformes, terminades en 8-I2 dents lanceolades acuminades, 
espiga esporangífera petita, d'I-3 em de llarg, oblongo-cònica, Prima, obtusa, 
d'eix medullós. 
Geografia. — Camps i marges arenosos i humits, vores dels rierols, etc., frequent en 
la major part del país, des del litoral al Pireneu. — Febrer-Maig. 
3,167. — E. palustre L. 
(del llatí palustris, Palustre, perquè sol fer-se 
prop dels estanys, en llocs palúdics.) 
Perenne, de tiges aèries homomorfes, totes 
verdes i fistuloses, de 3-IO dm, amb 6-I2 soles 
longitudinals i una cavitat axial Pelifa, beines 
verdes, separades de la tija i terminades en 6-I2 
dents lanceoladas acuminades, negroses, de vora 
amplament escariosa blanquinosa i un solc ca- 
renal, rames verticillades, 420 molt nombroses, 
Equisétum palustre llargues, primes, simples, dretes o ascendents, 
À mé amb el primer entrenús molt més curt que la 
beina corresponent de la tija, espiga negra, ovoide oblonga, obtusa, petita, sobre 
una beina terminal molt ampla. 
Geografia. — Vores de rius i d'estanys, llocs humits, bastant frequent al Pireneu i a 
les muntanyes pre-pirenenques, més rara en la resta del país. — Abril- Setembre. 
366 
