FLORA DE CATALUNYA 
Equisetàcies. G. 859. - Equisétum. 
3,168. — E. limósum L. — E. Heleó- 
charis Ehrh. 
(limosum, del llatí limosus, llotós, perquè es fa 
en llocs molt humits, en fangissars, Heleocharis, 
del grec EXos, Pantà, i yàpic, allò que brilla, allò 
que ja alegria, com si diguéssim la gràcia o la 
sal de l'estany, parlant d'aquesta planta.) 
Perenne, de tiges homomorfes, verdes, fistu- 
loses, de 2-5 dm, amb 10-30 soles longitudinals 
molt poc profunds i una cavitat axial gran, 
Int tota ere nia 2 : molt llises, beines negres le) verdes, lluents, apli- 
cades a la tija i terminades en I0-30 dents triangulars acuminades, negres, de 
vora molt estreta, blanca escariosa, sense sole carenal, rames escasses o nulles, 
verticillades, curtes, amb el primer entrenús fan llarg o un poc més curt que 
la beina corresponent de la tija, espiga gruixuda i curta, oblusa, negra, pe- 
dunculada. 
Geografia. — Vores dels estanys i basses llotoses, molt rar: Vall d'Aran, a Tredós 
(Llen.) — Juny-Agost. 
N. B. Les altres cites catalanes d'aquest Equisetum han d'ésser referides a diverses 
altres espècies. 
3,169. — E. ramosissimum Desf. — 
E. ramósum DC. — E. campanulàtum 
Poir. 
(ramosum, ramosissimum, perquè és una es- 
pècie caracterizada per una abundosa ramificació, 
campanulatum, Per les beines dilatades al cap- 
damunt en forma de campana.) 
Sinonímia. — Com en les espècies anteriors. 
Perenne, de tiges homomorfes, d'un verd 
grisenc, fistuloses, de 40 cm a 2 m, erectes, 
Equisétum ramossissimum ——flexuoses i enfiladisses, persistents a l'hivern, 
RE ES ee Ma Ter aspres, amb 10-30 costes convexes i una ca- 
vitat central molt gran, tija generalment vamificada amb les rames incom- 
pletament verticillades, desiguals, les unes llargues i les altres curtes, beines 
molt més llargues que amples, eixamplades al capdamunt en forma d'embut, 
terminades en 10-30 dents lanceolades alenades, escarioses, de vora estreta, 
blanca, ordinàriament persistents, amb les puntes quelcom marcides, i amb 
un solc molt poc manifest, espiga curta, ovoide, densa, acuminada mucronada. 
367 
