PU B E TCA C€ E'OIN SE DIES EE ALN SI Ut DE (CIUEINICIEIS 
Equisetàcies. G. 859. - Equisétum. 
Geografia. — Llocs arenosos poc o molt humits, vores de rius i torrents, etc., des de 
les platges fins al Pireneu, sense passar dels rooo m d'altitud, molt comuna. — Abril- 
Juliol. 
3,170. — E. hiemale L. 
(del llatí hiemalis, hivernal, perquè, contrària- 
ment al que sol ocórrer en aquest gènere, les tiges 
aèries persisteixen durant l'hivern.) 
Perenne, de tiges aèries homomorfes, verdoses 
glaucescents, de 6-I0 dm, erectes, rígides, ro- 
bustes, generalment simples, persistents a l'hi- 
vern, molt aspres, amb I0-30 costes aplanades, 
quasi còncaves, i una cavitat axial molt gran, 
beines un poc més llargues que amples, índi- 
Equisstim hiemale mament aplicades a la tija, cilíndriques, amb 
Ges - cercles negres a la base i altres de negres i blancs 
a l'àpex, terminades en I0-30 dents estretament blanques escarioses al marge, amb 
un solc manifest i a vegades amb dos d'altres, laterals, poc visibles, les puntes 
de les dents molt caduques, espiga curta, ovoide, densa, apiculada mucronada. 
Geografia. — IJocs arenosos, humits, de les muntanyes, en indrets silicis, rar : Vall 
d'Aran, a la Ribera de Viella (Ilen.), Port de Beret (C. et S.) , Alt Pallars, a l'Estany 
de Sant Maurici, pr. d'Espot (Rothm.) — Juny-Agost. 
3,171. — E. variegàtum Schleicher 
(del llatí variegatus, adornat, alludint als cer- 
cles negres de les beines, com ornamentades amb 
collarets.) 
Perenne, de tiges aèries homomorfes, d'un 
verd grisenc, de 5-20 cm, molt primes, erectes, 
simples o ramificats únicament a la base, Per- 
sistents a l'hivern, aspres, amb 4-I2 costes 
amples, convexes, i una cavitat axial molt 
SS petita, beines molt curtes, quasi tan amples com 
Equisétum variegàtum o llargues, molt eixamplades al capdamunt for- 
PE mant com un embut, pintades de cercles negres 
i terminades en 4-I2 dents lanceolades, de puntes molt fines, relativament 
amples i grans, escarioses, persistents, amb la vora ampla i blanca i tres solcs 
manifestos al dors, espiga molt petita, ovoide, apiculada mucronada, rodejada 
inferiorment per la beina superior acampanada. 
Geografia. — Ilocs arenosos de les vores dels estanys i dels rierols de les muntanyes, 
rara : Pireneu, entre la Renclusa i les Maleides (Zett.) , Vall d'Aran, entre Viella i Betrén 
(Llen.), Pla de Beret, a 1800 m (C. et S.) , Alt Pallars, a la Mosquera, pr. d'Espot (Rothm.) 
Maig-Agost. 
368 
