PUBLICACIONS DE L INSTITUT DE CIENCIES 
acuminat -ada. Acabat més o menys 
sobtosament en punta. Fig. 3. 
Fig. 3. Fulla acuminada 
adherent. Dit d'un òrgan, general- 
ment el calze, adherit íntimament 
a un altre, quasi sempre l'ovari, 
com en les flors de la pomera, del 
magraner. Fig. 4. 
Fig. 4. Calzes adherents 
adventici -ícia. Organ o planta que 
neix en un lloc que no li és propi. 
Arrel adventícia, aquella que no 
té per origen la radícula de l'em- 
brió. Planta adventícia, la que 
creix en un lloc altre que el seu, 
vinguda d'altres indrets sense in- 
tervenció expressa de l'home. 
atil-le -a. Tija, rama, planta, que no 
tenen fulles. 
aglà. Gla. 
agulló. Punxa d'origen epidèrmic, 
com les dels rosers, esbarzers. Fi- 
gura. I. 
agut -uda. Dit d'un òrgan foliaci, 
fulla, sèpal, pètal, les vores del 
qual, a la punta, formen un angle 
agut, també els fruits, llavors, etc., 
acabats en punta. 
ala. Expansió membranosa que neix 
en diversos òrgans de la planta. 
Els dos pètals laterals de les papi- 
lionàcies i cesalpiniàcies, els dos 
sèpals laterals de les polígales. 
Fig. 5. 
Fig. 5. Fruit alat de Lepidium i tija alada de Lathyrus 
alabardat -ada. Dit de qualsevol òr- 
ganf oliaci en forma d'alabarda. 
Fig. 6. 
N 
Ri l 
ES 
Fig. 6. Fulles alabardades de Rumex 
albeca. Zona poc endurida de la fusta 
d'un tronc, pròxima a l'escorça. 
