EHEORA DESGATALUNYA 
gorja. Extrem superior del tub abans 
d'eixamplar-se, en un calze ga- 
mosèpal o en una coroHa gamopè- 
tala. Fig. 75. 
gràcil. Prim i delicat. 
graminitorme. Semblant a les gra- 
mínies, dit especialment de les 
fulles quan són llargues i estre- 
tes, parallelinèrvies. 
H 
habitació. Indret geogràfic on creix 
una planta. 
hastat -ada. Alabardat. 
herba. Planta de tija tova, no ligni- 
ficada. 
herbaci -àcia. Que té les caracterís- 
tiques d'una herba. (DGLC). 
hermatrodita. La flor amb estams 
i pistil. Ia planta que té flors 
hermafrodites. 
hesperidi. Fruit bacciforme dels ta- 
rongers, llimoners. 
heterancant -a. Organ o planta ar- 
mats d'agullons de més d'una 
Fig. 76. Planta heterofil'la, les fulles inferiors 
peciolades, les caulinars sèssils i auriculades 
(Lepidium heterophyllum) 
399 
mena, d'agullons i acícules, etc. 
Fig. I. 
heterofil-le -a. Amb fulles de més 
d'una mena. Fig. 76. 
heteròmer -a. Amb un nombre de 
pètals que no correspon al dels 
sèpals de la mateixa flor, amb un 
nombre d'estams no igual al dels 
pètals, etc. 
heterostília. Fenomen que ocorre 
quan entre les flors d'una mateixa 
espècie de planta n'hi ha d'estils 
curts i de llargs. 
híbrid -a. Planta nada d'una sement 
en la fecundació de la qual ha in- 
tervingut el pollen d'una espècie 
altra que la productora de la gra- 
na. Si les plantes progenitores són 
simples varietats o races distintes, 
el producte és un mestís. 
hipocrateritorme. Periant gamofille 
llargament i estretament tubulós, 
obert i eixamplat sobtadament en 
la part superior en un limbe pa- 
tent, de forma semblant a les 
fruiteres antigues. 
hipogeu -ea. Que es fa sota terra. 
Fig. 77. Esquema d'una flor hipògina, talamiflora 
hipogin -ògina. Dit de l'òrgan floral 
inserit per sota de la base de l'o- 
vari. Flor que té els estams inse- 
rits més avall de la base de l'ovari. 
Fig. 77. El 
hipoquil. En les orquídies de label 
