\\) 



saadanne litorale Alger, som ude i det fri voxer i Spraekker og 

 Revner i Fjaeren eller paa anden Maade er skaermede mod for 

 staerkt Lys, dels ogsaa sublitorale, der herinde, efterhaanden 

 som Lyset bliver svagere, rykker op til Vandskorpen, ja nogle 

 af de sidstnaevnte formaar endog at voxe saa hojl, at de under 

 El)ben er torlagte, og imellem disse er adskillige Florideer, som 

 man i Almindelighed i aabent Hav forst traeffer paa dybt Vand. 

 Ror man ind i en saadan Hule, faar man i sammentraengt 

 Form et ganske tilsvarende Billede af Algevegetationen, som 

 man vilde faa ved nde i det fri at bevaege sig nedad en lodret 

 staaende, algebevoxet Klippevaeg. Strax ved Indgangen har man 

 naturligvis litorale Alger, men disse forsvinder, som alt naevnt, 

 hurtig, ligeledes A/ana-Samlaget. Laminaria hyperborea lindes 

 noget laengere inde, men snart horer ogsaa den op, og vi har 

 knn Florideer igen. 



Betragter vi nn Algevegetationen lidt naermere, er det som 

 alt antydet forholdsvis knn meget faa egentlige litorale Alger, 

 vi traeffer herinde. Den Alge, der gaar hojest op og i det hele 

 taget har störst Udbredelse her, er Rhodochorton Rothii. Som 

 en taet, lav, brunrod Filt daekker den i ndbredte Samlag Hn- 

 lernes Vaegge og Lofter. Selv i de maegtige Hnler paa Trold- 

 hoved er det sikkert denne Alge, der farver de mere end 50 

 Fod hoje Klippehvaelvinger rode. I Udkanten af Hulerne og 

 naermere Havets Niveau voxer den som smaa, aertestore, faste 

 Klumper paa Klippen. 



Omtrent ved hojeste Vandmäerke og nedad fmder man jaevn- 

 lig i Hulerne et taet, naesten sortagtigt Daekke af Plumaria ele- 

 gans, en Alge jeg paa Faeroerne kun har fundet disse Steder; 

 endvidere traelfes ofte i Naerheden af Hulens Aabning et taet 

 Daekke af Cladophora rupestris sammen med Ceramium rubrum, 

 Polijsiphonia urceolata og andre. I en Hule paa Nordsiden af 

 Kvalbofjord paa Sydero fandtes et Stykke inde i Hulen et lavt 

 rodt Daekke af en lille Phyllophora (7, p. 359). Noget over lavest 

 Vandmaerke voxer endvidere den lille, elegante Callithamnion sco- 

 pulorum i stör Maengde, og Callithamnion arbuscula kan ogsaa 

 undertiden traenge noget ind i Hulerne; den forandrer delvis 

 Skikkelse her, idet Forgreningen bliver mindre taet og Farven 

 lysere rod. Medens man ude ved Hulernes Munding som oftest 

 har Corallina som Undervegetation, forsvinder denne snart inde i 

 Hulen, og man faar Phymatolithon polijmorphum i Stedet; denne 



4 



