61 



for Skansen finder man hyppig indblandet störe Maengder af 

 Laminaria saccharina f. Inillala mellem Alaria. Ilvor denne Ind- 

 blanding af andre Arter linder Sied, er Forholdene imidlertid altid 

 paa en eller anden Maade aendrede, og paa de for AZan'a-Samlaget 

 gunstige Steder, stejle eller lodrette Klippevaegge paa udsat Kyst, 

 kan man linde delte Samlag milevidl saa godt som uden nogen 

 Indblanding. Jeg er derfor ogsaa ganske af Hansteens Mening 

 (21, p. 350 — 51), at Kjellman's »Laminarieenformation« (24, 

 p. 34) bor deles i et saerlig AZan'a-Samlag og et derunder fol- 

 gende Laminaria hyperborea-S&mi 'und. 



Det faeroske AZan'a-Samlag, der allerede er kort omtalt af 

 Simmons (50, p. 254), synes at vaere i god Overensstemmelse 

 med Hansteens (I.e.) og Boy es (5, p. 4 — 5) Alariaformation; 

 dog maa det formodes i Folge sidstnaevnte Forfatter, at »Lami- 

 naria stenophylla« Harv. maa vaere en Del mere almindelig i 

 Samlaget ved Norges Kyst end ved Faeroernes. 



Laminaria hyperborea-Sam fandet. 



Dette karakteristiske Algesamfund er meget udl)redt ved Faer- 

 oernes Kyster. Det voxer yppig fra ca. 1 Favns Dybde ned til 

 10 — 15 Favne og danner frodigst paa ca. 5 — 10 Favne maegtige, 

 undersoiske Skove. Det ynder isaer horizontale eller svagt skraa- 

 nende Klippeflader saavel som Ur- og Stenbund, og paa saa- 

 danne Lokaliteter kan man paa mindre Dybder, naar Vandets 

 Klarhed tillader det, se den meget taette Vegetation af Lamina- 

 ria hyperborea, hvis brune, nedhaengende, viftepalmelignende 

 Laminaer langsomt svajer frem og tilbage i Donningen. Naer 

 Land i Bugter og Vige voxer den dog ofte paa saa lavt Vand, 

 at det overste af Stilken og Dele af Laminaen ses over Vandets 

 Overflade ved Ebbe (se Fig. 8). Her er det, at den ovenfor om- 

 talte, epifytiske Rhodymenia -Vegetation har sit Hjemsted. 



Ved Hjaelp af de meget kraftige Hapterer er Laminaria hy- 

 perborea i Stand til at holde sig fast paa de mest udsatte Ste- 

 der. Dog er det ikke saa meget selve Braendingens Angreb denne 

 Alge er udsat for; dertil voxer den i Almindelighed for dybt, 

 og naar den voxer paa lavt Vand, er, det som alt naevnt, oftest 

 i noget beskyttede Vige og Bugter. Hele dens massive og for- 



