36 



sten altid feiges ad og omtrcnit er lige almindelige; paa noget 

 mere beskyttet Kyst holder Ceramium acanthonotum laengst ud, 

 og Simmons, der efter sine egne Udtalelser (50, p. 250 og 273) 

 ikke havde megen Lejlighed til at faerdes paa udsat Kyst og 

 derfor ikke fandt Callithamnion arbuscula, kalder som Folge 

 heraf ogsaa detle Samfund for Ceram/um-Formationen. 



Som smaa, 2 — 4 Tommer lange, rodbrune, taette Duske sidder 

 disse Alger faestede enten paa Balanerne eller paa selve Klip- 

 pen, dannende snart en mere spredt Bevoxning snart ogsaa et 

 ganske taet Daekke. Ved deres overordentlig rige Forgrening 

 og taette, kompakte Voxemaade faar de et naesten spongiost 

 Udseende, og ved Flodtid suger de sig i Virkeligheden ogsaa 

 fulde af Vand, der tilbageholdes kapilkert nnder Ebben, saa- 

 ledes at man altid selv efter llere Timers Torlaegning finder 

 dem saa vanddrukne, at man kan vride Yandet af dem som af 

 en Svamp, et Forhold som Kj eil man (25, p. 479) allerede har 

 hentydet til. Ganske paa samme Maade ndtaler Berthold 

 sig om Callithamnion granulatum, som nogle faa Gange ved 

 Faeroernes Kyster er fundet sanimen med C. arbuscula, med 

 hvilken den i Voxemaade stemmer meget overens. Han skri- 

 ver saaledes om den (4, pag. 406): »Bemerkenswerth sind in 

 dieser Hinsicht die dichten Thallome von Callithamnion granu- 

 latum mit sparrig gespreizten Ästen, welche sich wie ein 

 Schwamm mit grösseren Wassermengen vollsaugen, wodurch 

 ein Austrocknen auch nur der peripherischen zarten Spitzen 

 vollständig verhindert wird.« 



Medens dette Samlag paa niindre udsatte Steder naeppe naar 

 op over hojeste Flodgraense, kan det paa staerkt udsatte Steder 

 godt stige ret betydelig over denne; saaledes fandt jeg ved Yi- 

 derejde paa Skaer udenfor Landingspladsen et kraftig udviklet 

 Callithamiüon-S'dmi'und, der gik flere Fod op over Flodgraensen 

 (se Tavle 3). Det voxede her paa stejlt skraanende Klippevaegge, 

 og foruden de to Karakteralger fandtes enkelte Porphyra umbili- 

 calis og talrige Himanthalia lorea, der dog kun i den lavere 

 liggende Del af Samfundet var i Stand til at fruktificere; end- 

 videre forekom Acrosiphonia albescens og Polysiphonia urce- 

 olata, der begge ved deres taette, tiltagtige Yoxemaade formaar 

 at tilbageholde Havvand, samt Ceramium rubrum, Dumontia 

 [iliformis, Scijtosiplion lomeiüarius, Phyllitis zosterifolia , en- 

 kelte smaa Alaria esculenta og endelig som Undervegetation i 



