2 ( .) 



aabne Havs Brsending udsatte Steder kan stige endnu hojere 

 o]). I sydligere Egne er Porp/iz//:a-Samlaget nemlig en udpraeget 

 Vintervegetation. I den bohuslänske Skaergaard fandt saaledes 

 Kjellman (24) et yppigt Porp/ii/ra-Samlag paa de yderste Skaer 

 mod Havet under sit Ophold der i December — Januar 1<S74 — 7.">, 

 medens denne Vegetation ganske mangler om Sommeren, hvad 

 jeg ogsaa selv har haft Lejlighed til at se under et Besog i Ly- 

 sekil 1899; heller ikke fandtes denne x\lge paa Klipper i Firth 

 of Forth ved North Berwick, hvor jeg en Dag i Juli Maaned 

 1900 havde Lejlighed til at se lidt paa den dervaerende Alge- 

 vegetation, medens den rimeligvis ogsaa her er yppigt udviklet 

 i Vintermaanederne. Ved Norges Vestkyst fremhaever Boye (.">, 

 p. 20 — 21), at Sognefjorden, i hvert Tilfaelde om Sommeren, sy- 

 nes at danne Sydgraensen for dens Optreeden, idet han stotter 

 sig dels til egne Undersogelser dels ogsaa til Hansteen's, lige- 

 som han fremhaever, at man i Folge Kleen maa antage, at 

 Porphyra er formationsdannende i Nordland. En saa vppig 

 Sommervegetation af Porphyra, som vi har paa Faeroerne, lin- 

 der man sandsynligvis ferst Mage til i det nordlige Norge. 

 Boye udtaler ogsaa, at i de Egne af Norges Vestkyst, som han 

 undersogte, fandtes aldrig fuldtudviklede, frodige Exemplarer, 

 men stadig kun helt eller halvt udtorrede Rester, og han mener, 

 at den sandsynligvis her er en udpraeget Vinteralge. At den og- 

 saa om Sommeren kan holde sig vppig paa Faeroerne skyldes 

 naturligvis for en Del det naesten altid urolige Hav, idet der 

 selv med stille Vejr som oftest er Donning og der med Braen- 

 ding längs Kysten. Og selv om der undertiden kan indtraeffe 

 Perioder med ganske rolig So, er den litorale Algevegetation 

 ikke saerlig staerkt udsat for Udtorring, idet dels den gennem- 

 gaaende betydelige Luftfugtighedsgrad, dels den megen graa Luft, 

 Taage og Hegn, naturligvis i hoj Grad modarhejder Udtorring; 

 at det ikke desto mindre dog undertiden haender, at den lito- 

 rale Regions Alger og dermed Porphyra-Samhxget kan udtorres 

 ])aa Solskinsdage, har jeg omtalt ovenfor. 



Boye saetter Porp/uyra-Samlagets nederste Graense ved hoje- 

 ste alm. Vandstandsmaerke, der, som han ogsaa fremhaever, om- 

 trent falder sammen med den skarpt markerede, hvide Linie, 

 dannet af Balanerne. Som det fremgaar af mit Billede fra Mid- 

 vaag (se Tavle 5) passer dette ogsaa godt med, hvad der er Til- 

 faeldet paa Faeroerne, dog kun paa noget mere beskyttede Steder; 



