28 



Porphyra umbilicalis. Paa Myggenses Holm, hvor Klipj)ekysten 

 paa Sydsiden skraaner jaevnt opad, gaar Porphyra sikkert mindst 

 50 Fod op over Havet. Disse Iagttagelser er tilmed alle fra 

 Sommermaanederne; om Vinteren, naar Havets Braending slaar 

 langt hojere op, er det meget rimeligt, at ogsaa Porphyra voxer 

 endnu hojere. 



Det er Porphyra umbilicalis, der her naesten er eneraadende, 

 naar bortses fra Hildenbrandia-Sixmhmdet, der f indes overalt 

 som Undervegetation. Som smaa, lave, 2 — 3 Tommer hoje Tot- 

 ter, hvis mere eller mindre sammenfoldede Form giver dem 

 Udseende af sammenkrollet Papir (se Wille, 56, p. 38) daekker 

 denne Alge Klipperne snart ganske taet, snart mere spredt. Ve- 

 getationens Farve er mork rodbrun; til Tider spiller den dog 

 mere i violet, nndertiden ogsaa i gulbrunt. Ved sin staerkt sam- 

 menfoldede Form er Porphyra umbilicalis i Stand til mellem 

 Lovets mange Folder ret laenge at tilbageholde Havvand, og 

 selv om Planten tilsyneladende er tor udvendig er der dog som 

 oftest nogen Fngtighed tilbage paa de indvendige og nedadven- 

 dende Dele af Lovet, men den taaler at blive saa tor, at den 

 knager, naar man traeder paa den. Foruden Indtorring er den 

 naturligvis ogsaa ndsat for lang Tids Udvadskning af ferskt Vand. 

 Paa mere beskyttede Steder bliver Porphyra umbilicalis storre, 

 ofte fodlang eller mere, og daekker med sine störe, krusede Hin- 

 der Klipperne, eller haenger nedad lodrette Klippeflader som 

 lange Totter, der flagrer i Vinden (se Tavle 5). 



Som tidligere naevnet er Samlaget i Almindelighed udeluk- 

 kende dannet af denne Alge med Hildenbrandia og Verrucaria- 

 Arter som Undervegetation, men man finder dog ofte indblandet 

 forskellige Former af Enteromorpha intestinalis, Ectocarpus lilo- 

 ralis og andre, ligesom ogsaa nedennaevnte Fiicus-Samfund sky- 

 der sig op i Po/y;>/u//Y/-Samlaget. 



Porphyra- Vegetationen bar vaeret yppig ndviklet i de Maa- 

 neder (April — August), bvori jeg har besogt Faeroerne, og ligele- 

 des bar Mag. H. Jönsson meddelt mig, at han har fandet den 

 kraftig ndviklet i Oktober — December Maaned 1897, da han be- 

 rejste 0erne. Den synes derfor at vaere veludviklet hele Aaret 

 rundt og er ikke som af Simmons (1. c. p. 250) freinhaevet ho- 

 vedsagelig en »Winterformation«, selvom den muligvis, at domme 

 efter dens Optraeden andre Steder, kan formodes at vaere endnu 

 kralligere ndviklet i Vintertiden, og da maaske paa de for det 



