17 



derimod af Hovedmsengden af de brune Alger. Og dette Stem- 

 mer ogsaa ret godt overens med, hvad der er Tilfaeldet paa 

 Faeroerne. Ved 10 — 15 Favnes Dybde horer efter mine Iagttagel- 

 ser Laminarierne og de andre storre Brunalger i Almindelighed 

 op, og vi har da en ren Floride-Vegetation tilbage; og i Fjaeren, 

 navnlig i den nedre Del og i den ovre af den sublitorale Region, 

 hvor Lyset endnu er staerkt, findes en kraftig Vegetation af 

 brune Alger; til disse slutter sig overst i Fjaeren adskillige, saer- 

 lig gronne og blaagronne Alger og i den nedre Del af denne, 

 navnlig paa udsat Kyst, flere rode. 



At det er Lyset, der er den vaesentligste, maaske eneste Aarsag 

 til denne Fordeling, kan man let overbevise sig om ved at un- 

 dersoge Alge Vegetationen i en af de talrige Huler ved Faer- 

 oernes Kyster. Naar man ror ind i en saadan, forsvinder efter- 

 haanden de Algearter, der var almindelige ved Mundingen, og 

 en hei Del forskellige sublitorale Florideer indtager umiddelbart 

 nnder Overfladen i: ) deres Plads, hvad der senere ved Omtalen 

 af Hulernes Vegetation vil blive mere indgaaende behandlet; 

 dette Forhold er ogsaa omtalt af forskellige Forskere f. Ex. 

 Berthold og Falkenberg (12, p. 220). 



Naar man paa Stipes af Laminaria hyperborea altid finder 

 de her voxende Epifyter ordnede i en besternt Raekkefolge 

 fra oven medad, hvorom naermere ved Omtalen af Laminaria 

 hyperboreaScimfundeU skyldes ogsaa dette sikkert ene og alene 

 Hensynet til Lyset. I Middelhavet har Bert hold gjort ganske 

 lignende Iagttagelser (4, p. 421 — 2), der viser, at de epifytiske 

 Alger paa en Cystosira-Stamme folger i en ganske besternt Orden. 



Ogsaa med Hensyn til Algernes, saerlig Florideernes Farve, 

 spiller Lyset en ikke ringe Rolle. Det er hos Florideerne, der 

 voxer paa dybt Vand eller i Skygge, at man finder den rene, 

 klare Floride- Farve; hos de fleste Florideer, der voxer i Fjaeren, 

 gaar Farven over i en morkrodbrun, ofte naesten sortagtig Tone 

 f. Ex. hos Callithamnion arbnscula, Ceraminm acanthonotnm, 

 Gigartina mamillosa, Polysiphonia urceolata, Porphyra umbilicalis, 

 Chondrus crispns og andre, medens den samme Art, naar den 



*) I denne Sammenhseng maa dog frembaeves, at der er en Del sublitorale Arter. 

 som synes kun at findes i en vis Dybde, men aldrig umiddelbart ved selve Overfladen 

 selv paa merke Steder. Saadanne er f. Ex. flere Lithothamnion-Arter, Callophyllis laci- 

 niata, Rhodophyllis dichotoma, Antithamnion Phimula, Desmarestia aculeata etc. For 

 Grönlands Vedkommende fremba?ver Rosenvinge (45, p. 228) ogsaa en Del Arter, 

 der aldrig er fundne ved Havets Overflade, og han soger Aarsagen i Temperatur og 

 Saltboldigbed, der begge bliver mere konstante i Dybden. 



