7.") 



den her paa ca. 1 Favus Dybde et Samlag, og man ser ved 

 Lavvande dens Blade flyde paa Overfladen af Seen. Zostera hu- 

 ser her som andensteds en Del forskellige epifytiske Alger F. Ex. 

 Enteromorpha- Arter, Ectocarpus litoralis, Chantransia virgatula, 

 og C. secundata, Mikrosyphar Zostera', Scytosiphon lomentarius 

 og andre. 



3. DEN NEDRE GILENSE FOR ALGEVEGETATIONEN. 

 DEN ELITORALE REGION. 



Da jeg, som ovenfor fremhaevet, i Overensstemmelse med 

 Rosen vi nge har besternt den elitorale Region som den Del 

 af Havbnnden, der er blottet for fastsiddende Vegetation, kan 

 dette Omraade lades nde af Betragtning her. Der kan naturlig- 

 vis af og til i langt storre Dybder, end den fastsiddende Alge- 

 vegetation gaar ned, findes lostliggende Alger, som fra deres 

 oprindelige Yoxested er forte nd paa storre Dybder af Strom- 

 men, og saadanne Algedele kan maaske ogsaa holde sig levende 

 her i nogen Tid ved at taere paa de Reservestoffer, de indehol- 

 der, men naar disse er opbrugte, vil de naturligvis gaa til 

 Grunde. De har imidlertid ingen Retydning ved Restemmelsen 

 af den Dybde, hvortil Algevegetationen formaar at traenge ned; 

 her interesserer os alene den virkelig fastsiddende Algevege- 

 tation. 



Men at fastslaa, hvor dybt Graensen for denne ligger, er rel 

 vanskeligt; den varierer meget i de forskellige Have og afhaen- 

 ger af, hvor dybt tilstraekkeligt Lys kan naa ned. Laengst ned 

 gaar Lyset i Troperne, hvor Solstraalerne omtrent lodret traeffe 

 Havets Overflade, hvorimod disse med tiltagende Breddegrad 

 ramme Havoverfladen mere og mere skraat og derfor ikke for- 

 maa at traenge saa dybt ned. I Folge Berthold fandtes i om- 

 trent 120 — 130 Meters Dybde endnn en rig Vegetation af Dyb- 

 havsformer i Golfen ved Neapel, og i Troperne maa det for- 

 modes, at Algevegetationen gaar endnn dybere ned. For Grön- 

 lands Vedkommende mener Rosen vi nge, at den nedre Graense 

 for Algevegetationen omtrent vil ligge mellem 20- og 30-Favne 



