82 



forekommer i Grönlands, 'de britiske 0ers og i dvn hispano- 

 kanariske Regions Algeflora. 11 vis vi saetter de Tal, hvormed 

 disse Grupper er repraesenterede i F;eroernes Algeflora, ind i 

 denne Oversigt, idet de ovrige Tal for Grönlands og den his- 

 pano-kanariske Regions Vedkommende er laante fra Rosen vi n- 

 ge's Tabel, og Tallene for de britiske 0er er beregnede efter 

 Batters' nyeste Liste (3), vil Resultatet tage sig saaledes ud: 



Rhodophyceae 

 Phaeophyceae . 

 Chlorophycese 

 Cyanophyceae . 



Granland 



Fieroerne 



Britiske 0er 



Hispano-ka- 

 nariskeRegion 



29, 3 •/. 



38, 7 % 



42, 3 % 



60, 4 % 



39,5 °/o 



33, 6 % 



27, 8 % 



18,, % 



27, s •/„ 



21, 2 % 



17,„ % 



14, 8 % 



3,6 % 



6,5 % 



12 % 



6,1 % 



Samlet Artsantal. 



167 



217 



744 



492 



Som det tydelig fremgaar af Tallene, indtager Faeroerne en 

 Mellemstilling mellem Grönland og de britiske 0er; Rhodophy- 

 ceerne, der er de talrigste i England, for ikke at tale om den 

 hispano-kanariske Region, er endnu ved Faeroernes Kyster tal- 

 rigst; men Phaeophyceerne, som i Grönland har betydelig Ma- 

 joritet, kommer dem meget naer i Antal. Ogsaa Antallet af Chloro- 

 phyceerne indtager paa Faeroerne en intermediaer Stilling mel- 

 lem de britiske 0er og Grönland, hvor de er talrigst; det samme 

 er Tilfaeldet med Cyanophyeeerne, kun at disse er talrigst paa 

 de britiske 0er og faerrest i Grönland. Naar disse sidste kun er 

 fundne i et forholdsvis ringe Antal i den hispano-kanariske Re- 

 gion, maa dette sikkert tilskrives den endnu ret mangelfulde 

 Udforskning. 



Det er i det hele taget et velkendt Faktum, at Phaeophyce- 

 erne saavel i Udvikling *) som Artsantal (se Rosenvinge's 

 versigt, 45, p. 174) bliver de dominerende mod Nord; hvor- 

 vidt det samme ogsaa vil vise sig at vaere Tilfaeldet med Ghlo- 

 rophyceerne, hvad ovenstaaende Tabel synes at tyde paa, fore- 

 kommer mig dog mere tvivlsomt. I hvert Tilfaelde er disse meget 

 talrige i Vestindien i den litorale og ovre sublitorale Region og 

 tilsyneladende de mest dominerende.**) 



*) se Kj eil man, F. R., Ur Polarväxternes Lif (N orden ski öl d , Studier och 

 Forskningar, p. 544). 



**) se Kj e 1 1 m a n , F. R., 1. c. p. 540, hvor han udtaler : Ett utmärkande drag för 

 algvegetationen i Ishafvet är fattigdomen pä gröna alger«. 



