48 
og 12, a).  Saadanne Former ere strengt tåget ikke længere symmetriske efter 
Tværaxen, ligesom Ribberne overhovedet, selv om der findes samme Antal paa begge 
Sider af Midtpunktet, ofte ere noget uregelmæssigt bugtede og stillede i ulige Af- 
stand fra hverandre. Det følger imidlertid af sig selv, at der ikke kan være Tale 
om en stræng mathematisk Symmetri, hvor man har med levende Organismer at 
gjøre. Symmetrien er typisk tilstede hos disse Former efter begge Axer, hvad 
der bedst sees ved en Sammenligning med den efter Tværaxen typisk usymmetriske 
Slægt- Corinnåa (Tab. IM) "Fie. VIND). < Den ophøjede Kant, der adskiller Hovedfladen 
fra Skallens Sideflade, sees bedst paa Tværsnittet, der derved faaer endeel af sin 
eiendommelige Form (Fig. I, 7, &). — Hemiaulus Proteus er i det Hele analog 
med Biddulphia regina") eller Biddulphia pulchella ”), der begge variere paa lignende 
Maade, — den første i Tværhøienes Antal, den sidste i Antallet af Tværribberne. 
Saltvand. Findes i næsten alle de Prøver af Moleer fra det nordlige 
Jylland, som jeg har havt Leilighed til at undersøge, men i forskjellig Mængde 
i Stykkerne fra de forskjellige Lokaliteter og i Reglen kun som Brudstykker. 
Hyppigst er den i det hvide Moleer fra Mors, og særligt udmærket fore- 
kommer den i, et enkelt Stykke, (hvis specielle Findested ikke er bekjendt), som 
oftest i hele Exemplarer og i korte Baand paa 2—…5 Individer, samt saa hyppig, 
at man finder talrige Stykker i hvert Gran, som lægges under Mikroskopet. 
Sjældnest findes den i det brune Moleer fra Fuur. 
er HEMTAULUS HOSPILEISSNE SE: 
Dab smostr Er AM 
Grundfladens Omrids bredt elliplisk, kort tilspidset, uden Indskæringer. 
Hovedfladens Omrids elliptisk, med en bueformig Indskæring henimod begge Ender. 
Endeprocesserne temmelig høie, solide i deres øverste Deel, med fremspringende Kjøl 
paa Yderkanten.  Tornene meget lange og relle, ganske kort nedløbende.  Hovedfladen 
bærer mellem Endeprocesserne een stor, afrundet Tverhør, ingen sidestillede. Skulpturen 
paa Skallerne dannet af forholdsviis smaa, fjernislillede Korn, der ere finere og 
lællere samlede paa Overfladen af den midistillede Tverhøt; desuden findes paa hver Side 
af denne en tverløbende Ribbe, der kun er svagt fremspringende paa Inderfladen og ikke 
forlænger sig om paa Skallens Sideflade.  Bindehindens Skulptur ubekjendt. Grund- 
fladenssLængde: == OSOP TS FEED foer: 
Er i det Hele finere og spinklere end den foregaaende Art og let kjen- 
delig ved sine lange rette Torne, den spredte, tynde Skulptur, samt ved det iøine- 
faldende Forhold, at det indre Lumen i de hjørnestillede Processer ikke naaer heelt 
op til Spidsen, men standser et Stykke under denne, såa at Processens øverste 
Deel er solid (Fig. II, 1 4). Den varierer meget i Størretse, men ikke synderlig i 
Form, og navnlig findes der altid kun een Tverhøj mellem Endeprocesserne. 
Hovedfladen er ikke adskilt fra Skallens Sideflade ved nogen særlig ophøjet Kant 
EN 

1) Smith Synops., Fig. 323: 
2) Smith Synopsen 321 




