53 
faldende Forhold , at Processens Yderkant forneden har en større, skævt afrundet 
Indskæring, og ovenover denne gjerne to svagere, af hvilke den øverste taber sig 
jevnt opefter, er gjennemgaaende tilstede hos alle Individer. Paa meget smaa og 
med korte Processer forsynede Former (Fig. X, 2) er det derfor kun et kort 
Stykke af Processens Yderkontur, der danner en ret Linie; og hvis man ikke 
havde større, mere udprægede Exemplarer til Sammenligning, vilde Processernes 
retvinklede Stilling ikke være synderligt iøjnefaldende, saa at kun de karakteristiske 
Torne gave dem det for denne Familie ejendommelige Præg. 
Saltvand. Hyppigst i det brune Moleer fra Fuur, men hører ikke 
til de almindeligste Arter heri. I det hvide Moleer fra Mors er der kun iagt- 
taget et Par Exemplarer. i 
TRIB. II: HEMIAULIDÆ CUNEATÆ. 
Hovedfladens Omrids ægdannet; Sidefladens kiledannet; begge Flader kun sym- 
metriske efler Længdeaæen. 
GEN. 4. CORINNA GEN. NOV. 
Hovedfladens Omrids regelmæssigt ægdannel; dens Overflade med lo hjørnestillede, 
uligeslore Processer, af hvilke den største svarer til Hovedfladens bredeste Deel, og som 
hver ende med een Torn. 
Denne Slægt, som indtil videre er den eneste af denne Gruppe, svarer 
nærmest til Slægten Hemiaulus blandt de ægte Hemiaulider; den kan tænkes dannet 
af en Hemiaulus derved, at alle Delene påa den ene Side af Skallens Midtpunkt 
have udviklet sig stærkere i Højde og Bredde, men tillige mindre stærkt i Længde 
end de tilsvarende Dele påa den anden Side. Sidefladen faaer altsaa et kiledannet 
Omrids, der baade foranlediges af Skallerne og af Bindehinden, der hver for sig 
have en kiledannet Form. I en anden Henseende er Slægten Corinna analog med 
Eucampia i den foregaaende Familie, ligesom overhovedet med de kiledannede 
Former, der findes indenfor de fleste Familier. 
1. CORINNA ELEGANS N. SP. 
Dab: nostr El -Fie. MIN. 
Grundfladens Omrids regelmæssigt ægdannel med lilspidsede Ender, uden Ind- 
skæringer.  Hovedfladens Omrids smallere, med bugtede Konturer,  Hovedfladen be- 
grændset mod Skallens Sideflad> ved en svagt fremspringende Kant. Endeprocesserne 
med fremspringende Kjøl paa Yderkanlen. Tornene korte, buekrummede, uligestore. 
Mellem Processerne findes een stor midistillet, jævnt afrundel Høi. Skulpluren paa 
Skallerne dannet af megel fine Korn, der ere ordnede i radierende, bølgede Linier om 
Skallens organiske Midtpunkt; Skulpturen afbrudt ved bredere eller smallere, glatte, baand- 
dannede Partier, der deels forløbe et paa hver Side af Skallens Sideflade nær Sømmene 
og slige op ad Processernes Sider, deels gaae lvers over Hovedfladen paa hver Side af 
