59 
fra alle Sider; og selv om dette lykkes, udkræves der endelig en meget omhyggelig 
Gjengivelse af Omridset og Skulpturen, for at Tegningerne af disse Organismer, der 
have saa faa fremtrædende Karakterer, kunne blive brugbare for Andre. At Feil- 
tagelser let finde Sted, viser tilstrækkeligt den Omstændighed, at de ældre Forfattere 
(og endnu Ehrenberg, Infus. 1838) har forvexlet de baanddannede Kolonier 
af Himantidium med de tilsvarende Fragilariaformer, fordi de ligne hverandre fra 
Sidefladen, skjøndt de iøvrigt ere saa aldeles forskjellige. 
Da Fragilariabaandene forholdsviis ere såa lange og synes at være almin- 
deligt udbredte, iagttoges de allerede tidligt af Algologerne. O. F. Miller beskrev 
saaledes først en rimeligviis herhenhørende Form som ,,Conferva pectinalis" (1785) 
fra Pyrmont !) og senere beskrev Dillwyn en ligelydende Art fra England ?), men 
deres Tegninger fremstille kun Sidefladen og kunne altsaa ikke bestemmes. Lyngbye 
henførte begge de foregaaende Forfatteres Navne som Synonymer til sin Fragilaria 
pectinalis?), der angives som hyppigt forekommende i Danmark; hans Tegninger 
kunne imidlertid ligesaalidt bestemmes som de ovennævnte, og der findes ingen 
Originalexemplarer i hans Samlinger. Det eneste, som forefindes i denne Retning, 
er en Fragilaria (i Hb. H. B. H. Nr. 79), der er etiketteret af Hornemann: ,Fra- 
gilaria pectinalis Lgb., Conferva pectinalis Mill.”, men uden Angivelse af Lokalitet 
eller Samler;' den er identisk med Fragilaria æqualis. — Disse ældste Forfatteres 
Fragilaria pectinalis kan altsaa ikke benyttes som Udgangspunkt for Artsbestemmelsen, 
da man end ikke kan see, om de have havt Fragilariaformer for sig. Blandt de 
senere selvstændige Forfattere maa nævnes Ralfs, hvis Fragilaria pectinalis +) er 
en Himantidium, efter Smiths Undersøgelse Himantidium pectinale Smith Synops., 
og Ehrenberg, hvis Fragilaria pectinalis 5) har viist sig at være deels Himantidium- 
former, deels Fragilaria virescens Ralfs, medens Ehrenbergs talrige andre Fragilaria- 
arter $), der ere grundede paa ,,Ovariernes” Form og Antal, overhovedet ikke kunne 
komme i Betragtning, da de Forhold, der skulle adskille dem, ikke have noget 
Tilsvarende i Naturen. — De nyere Forfattere anføre nu sædvanligt en ,Fragilaria 
capucina Desmaz.” som den i Europa hyppigst forekommende Art; de opregne under 
denne de ovennævnte tre ældste Forfatteres Fragilaria pectinalis som Synonymer, og 
forsaavidt synes der altsaa at være god Overensstemmelse. Synonymerne have imid- 
lertid, som ovenfor er viist, Intet at sige, da de kun ere tomme Talemaader, og seer 
man nøiere til, viser det sig, at der under det ligelydende Navn skjuler sig lige- 
saamange forskjellige Former som der findes Forfattere; de Tegninger af ,Fragi- 
laria capucina", som Kitzing 7), Rabenhorst S) og Smith?) have givet, ere indbyrdes 
Nova Aeta Petrop> Tom. TIL, Tab T Fig 4-7, 
2) British Conf., Tab. 24, 
Se Tentarat Hydropbyt; pp: 185; Tab: 63. 
Om ie britisbeDratomacee nt Ann: andsmaåe, vol: TX, p 109, Pl» IL, Fig. 3. 
Sy Infusionsth. 1838; Tabx XVI Fig:4, 
Sjelsrer Tab: DÆV. 
nn Kreselsehabebåenlls Tabt 16Fjø IU: 
8) Siisswasser-Diatomac., Tab, I, Fig. 2. 
7) Synops., Pl. XXV, Fig. 297, Smiths Art er maaskee identisk, med nedenan førte 
