33 
Fremgangsmaade, som Pritchard har anvendt, kan imidlertid neppe billiges. Ehren- 
bergs Discoplea austræa er, saavidt mig bekjendt, ikke oplyst ved nogen Figur og 
kan umulig bestemmes af den korte Diagnose; Kiitzings Cyclotella Rotula er om 
ikke ældre end, såa dog samtidig (1844) med Ehrenbergs Discoplea Rotula, som tilmed 
først 1854") er oplyst ved en Figur, der vistnok viser, at det er en fra Kitzings 
forskjellig Art, men som neppe med Sikkerhed kan dechiffreres. Den første kjende- 
lige Tegning af Arten har Smith (1. c.) givet, og da han, som det viser sig, med 
Rette har benyttet Kitzings Artsnavn, bør Arten formeentlig opstilles saaledes, som 
her er skeet. 
Ferskvand, sjelden. Sjæll.: Sorø Sø, Esrom Kanal; begge Steder i stor 
Mængde. 
GEN. 4. PARALIA GEN.- NOV. 
Celler væsentlig cylindriske. Hver Skal forsynet med en ophøret Liste (Kjøl), der 
forløber parallel med Sømmen. Skulpturen paa Skallerne af dobbelt Art: Deels en finere, 
dannet af svagere Punkter, deels en slærkere, dannet af een eller flere, med Sømmene 
paralelle Rækker af lykke, celleformede Punkter. 
Som Typus for denne Slægt sætter jeg Smiths Orthosira marina, der indtil 
videre udgjør den eneste bekjendte Art. Slægten danner et smukt Mellemled mellem 
Lysigonium og Orthosira, idet den hår een væsentlig Karakteer fælles med hver 
især, men iøvrigt er Cellens hele Form saa afvigende, at den strax ved første Øie- 
kast viser sig forskjellig fra de under de foregaaende Slægter opførte Arter. 
1. PARALIA MARINA (W. SMITH). 
Orthosira marina W. Sm.: Synops., Pl. LIII. Fig. 338. 
Ehrenberg beskrev 1840?) en Diatomee under Navn af Gallioneila sulcata, 
der senere blev optaget af Kitzing som Melosira sulcata ?), og endvidere fast- 
holdt og oplyst ved talrige Figurer i Mikrogeologie. Smith citerer disse Ehren- 
bergske og Kiitzingske Figurer som tvivlsomme Synonymer under sin ovennævnte 
Årt, hvorimod Pritchard 7) har opført Ehrenberg som Autor til Arten og henført 
Smiths Navn og Figur som Synonym dertil. Denne Pritchards Fremgangsmaade er 
vistnok ganske uberettiget. Det er muligt, at Ehrenberg og Kiitzing have havt 
samme Årt for sig som Smith, men deres Figurer og Beskrivelse kunne, naar de 
skulle opfattes som korrekte, aldeles ikke passe paa nærværende Art, og antager 
man, at der er Feil tilstede, bliver Tydningen yderst vilkaarlig. 
Salt- og Brakvand. Hyppig i Øresundet, navnlig paa dybere Vand, 
og i den sydostl. Deet af Kattegat, saavel levende som afleiret i Bundleret, f. Ex. 
ud for Hellebæk (12—14 Favne); ligeledes jævnlig funden i Maveindholdet af Havdyr. 

1) I Mikrogeologie Pl. XXXV, A, XXIL. Fig; 7. 
SA bhandk der Berlin: ”Akads, Tab; HI, Fjø. 5. 
s)KTeselseh:-Bae.; Tab: 2; Fie. VIL 
ak Fnfus: p. 819; 
