20 
organiske Stoffer, hvoraf Massen er gjennemtrængt, og som efter enkelte mere vel- 
vedligeholdte Partikler at dømme ere Tanglevninger. Præparerer man Massen med stærke 
Syrer eller påa anden Maade fjerner de organiske Bestanddele, faaer man et krid- 
hvidt Bundfald, der omtrent udgjør Halvdelen af Massen i Rumfang og næsten 
udelukkende beståaer af Diatomeer, der for Størstedelen findes i hele og vel 
bevarede Exemplarer., Da de Arter, dette brune Moleer indeholder, tildeels. ere 
identiske med dem, der findes i det hvide Moleer, letter denne Omstændighed 
overmaade meget Undersøgelsen. Alle de Arter af Diatomeer, som ere fundne i 
Moleret, tilhøre øjensynligt Havet, og de fleste maa tilmed antages at have hørt 
hjemme påa større Dybder. Mange af Arterne have vel ikke tidligere været 
iagttagne, og man kunde forsaavidt være i Usikkerhed om deres egentlige Hjem; 
men ligesom deres hele Skulptur og Form er af den Beskaffenhed, åt man neppe 
vil kunne paavise Ferskvandsformer med lignende Præg, medens derimod Saltvandsdiato- 
meerne næsten gjennemgaaende have et lignende Habitus, saaledes forekommer der ogsaa 
i Moleret Arter, som ere velbekjendte fra Havet, saaledes Orthosira marina W. Sm. 
og Coscinodisus Oculus Iridis Ehrenb., der begge findes i stor Mængde. Endelig er 
det ogsaa et afgjørende Moment, at Moleret indeholder ikke faa Brudstykker og 
Levninger af typiske Havorganismer, navnlig Arter af de Ehrenbergske Slægter 
Actiniscus, Mesocena og Dictyocha, Polycystiner, Kiselnaale af Spongier, 0. desl. 
En Jordart, der ligesom Moleret tildeels skylder sin Dannelse til Saltvandsdiato- 
meer, men er af langt yngre Oprindelse, er Marskleret, af hvilket jeg har havt Lei- 
lighed til at undersøge Prøver fra Slesvigs vestlige Kyster. Marskleret er påa lignende 
Maade sammensat snart af overvejende fine Leerpartikler, snart af talrige Diato- 
meeskaller tillige, der i enkelte Prøver udgjøre omtrent Halvdelen af Massen. De 
Diatomeearter, der findes heri, ere for Størstedelen Saltvandsformer, som tidligere 
ere beskrevne fra de engelske Kyster eller andre Dele af Vesterhavet; de hidrøre 
altsaa simpelthen fra større Dybder af Vesterhavet og ere opskyllede og afleirede 
paa de roligere Steder nær Kysten sammen med saadanne fine Leerpartikler, der 
omtrent stemme overens med dem i Størrelse, En enkelt udpræget Ferskvandsart 
(Orthosira arenaria W, Sm.) hidrører øiensynligt fra et eller andet Vandløb ved 
Kysten. 
Diatomeeskallerne, som paa Grund af deres Kiselholdighed ere forholdsviis 
uforgjængelige, afleires imidlertid ikke blot i saadanne lave Kystbassiner som dem, 
hvori Marskleret afsættes; den samme Afleiring maa nødvendigviis foregaae ogsaa 
paa større BDybder, overalt hvor Bølgeslaget ikke naaer ned. Man overbeviser sig 
let herom ved at undersøge Prøver af Havbunden fra saadanne dybere Steder, navnlig da 
det fine Bundleer eller saakaldte Slik, som, i Mangel af bedre Apparater, 
let erholdes op med Fiskernes Bundgarn. Prøver af saadant Bundleer har jeg havt 
Leilighed til at undersøge fra forskjellige Punkter af Øresundet og den nordsjæl- 
landske Kyst, i Reglen fra 10—15 Favnes Dybde. Det er sammensat ganske som 
Marskleret af fiint Leer og allehaande indblandede Rester af Organismer, naxnlig Dia- 
tomeeskaller. En Omstændighed, som især er værd at lægge Mærke til, er, at man 
meget ofte finder talrige Ferskvandsdiatomeer, ofte endnu med det brune Indhold i, 
