10 
Afhandling har jeg, forsaavidt jeg har havt tilstrækkeligt Materiale, forsøgt at 
revidere Slægterne efter det her udtalte Princip; hvor jeg ikke har havt tilstrækkelig 
Kjendskab til de påaagjældende Former, har jeg blot antydet, i hvilken Retning 
Omordningen formeentlig burde foretages. En nærmere Begrundelse af de enkelte 
Slægters Begrændsning er anført under hver især. Her er det tilstrækkeligt i 
Almindelighed at håve udtalt Principet og at have fremhævet den store Betydning, dets 
Gjennemførelse vil have for at skaffe nogen Mening tilveie i Diatomeernes Systematik. 
Ved at følge det og tillige stræbe hen efter en forbedret og paa sunde Regler 
bygget Artsbeskrivelse vil man formeentlig finde, at Diatomeerne ingenlunde ere 
vanskeligere at lære at kjende og at adskille end alle andre Naturgjenstande. Det 
Ry for Vanskeligheder, som Studiet af Diatomeerne har paadraget sig, skyldes” kun 
disse smaa Organismers Bearbeidere, men ikke dem selv. 
5. De Bemærkninger, som i det Foregaaende (smlg. p. 6 ff.) ere fremsatte 
om Benyttelsen af mere eller mindre usikkre Synonymer og Citater fra ældre eller 
yngre Forfattere, gaae ud fra den Anskuelse, at den beskrivende Systematiks 
væsentligste Formaal" er at erkjende og åt kunne skjelne med Sikkerhed imellem 
de forskjellige Arter, og at det i saa Henseende er uden Betydning, om man medtager 
hele det saakaldte historiske Materiale eller ikke. Er en Art beskreven tilfredsstillende og 
klart af en nyere Forfatter, er et fra dette rent naturvidensk abelige Standpunkt 
betragtet fuldkommen ligegyldigt, om der foreligger ældre mere eller mindre ukjen- 
delige og ubrugelige Iagttagelser over den samme Art. Meningen heraf er imidlertid 
ikke den, at det Nyeste er det Bedste og at det Ældre skal forkastes. Har man 
tilstrækkeligt Materiale til at skaffe sig sikker Kundskab om, hvilke Arter der have 
foreligget de ældre Forfattere, eller med andre Ord, har Leilighed til at undersøge 
de authentiske Exemplarer, hvorefter vedkommende Beskrivelser ere affattede, mener 
jeg, at man bør medtage dette og paavise, hvorvidt det kan benyttes eller ikke. 
For vort Vedkommende vil der altsaa være at undersøge, hvorvidt det af andre 
danske Forfattere offentliggjorte herenhørende Materiale kan danne et brugbart 
Grundlag for vore Undersøgelser eller ikke. 
I denne Henseende har jeg fulgt følgende Regler, der altsaa i visse Punkter 
maa regulere den ovenfor i sin Almindelighed fastholdte Grundsætning, at Årterne 
bør henføres til den Forfatter, der først har givet en kjendelig Beskrivelse af dem. 
Det Vigtigste er at undersøge, hvorledes det forholder sig med de af andre danske 
Forfattere i sin Tid nyopstillede Arter. Er Arten i vedkommende Forfatters Skrifter 
gjort tilstrækkelig kjendelig, saa at den altsaa er tilgjængelig for Alle, maa selvfølgelig 
idetmindste vedkommende Forfs. Artsnavn beholdes, og han selv nævnes som ÅAutor til 
Arten, (f. Ex. O. F. Millers Vibrio paxillifer, der senere uden Grund er bleven kaldt 
Bacillaria paradoxa). Ere derimeød vedkommende Forfatters Beskrivelser og Teg- 
ninger ubrugelige, hvad der navnlig er Tilfældet med de i Lyngbyes bekjendte Værk 
opførte Arter, maa man undersøge, om der endnu forefindes authentiske Exemplarer 
fra Forfatterens Haand eller ikke. I sidste Tilfælde har jeg overhovedet. intet 
Hensyn taget til vedkommende Arter; de maa udgaae som ubestemmelige. P første 
Tilfælde derimod vil Forholdet stille sig forskjelligt. eftersom de efterladte Original- 
