—] 
Skulpturen rigtigt; men deels have de ogsaa, ligesom deres Forgængere, lagt uvæsent- 
lige og vexlende Forhold til Grund for Artsbegrændsningen og derfor forsømt det 
Væsentlige: at gjengive selve Cellens Form omhyggeligt. Og selv for mange af de 
allernyeste og meest productive Forfatteres Vedkommende maa det beklages, at de 
deels ere saa tilbøielige til at beskrive Arter efter enkelte Exemplarer, deels navnlig 
ogsaa saa ofte kun undersøge Årten fra en enkelt Side og saaledes umuliggjøre det 
for Andre at bestemme efter deres Beskrivelser. Der kan naturligviis gives Tilfælde, 
hvor en Årt med visse iøjnefaldende Væsensmærker kan gjøres kjendelig ved en 
enkelt Figur, men i de allerfleste Tilfælde gjælder det ikke, og det følger ogsaa 
formeentlig af sig selv, at et Legeme, som har Udstrækning i tre Retninger, ikke 
kan erkjendes i sin Form ved at betragtes fra en enkelt Side. At denne sidst- 
nævnte Feil er saa almindelig, hidrører øiensynligt fra den meget udbredte Skik, 
at nedlægge sit Materiale af Diatomeer i Balsampræparater, en Fremgangsmaade, 
der ganske vist egner sig til at opbevare og fremvise Diatomeer, men ikke egner 
sig for saadanne Former, som skulle beskrives, da Individerne deri ligge fast og 
altsaa ikke kunne sees fra alle Sider. Følgen deraf er den, at man enten kun 
beskriver Arten fra en enkelt Side eller ogsaa beskriver Hovedfladen efter et Individ 
og Sidefladen efter et andet, som man ikke kan være vis paa, tilhører samme Art 
som det første, og som netop i mange Tilfælde senere har viist sig at være en 
forskjellig Art. Den Usikkerhed, man famler i ved at skulle bestemme f. Ex. 
Triceratium-Arter, af hvilke Størstedelen kun ere aftegnede fra Hovedfladen "), som 
ikke engang er tilstrækkelig til at kjende Slægten, gaaer til Slutningen ud over 
vedkommende Forfattere, idet man nødes til intet Hensyn at tage til deres Arbeider, 
En lys Modsætning til de hidtil omtalte og vistnok ikke uretfærdigt bedømte 
Værker danner en Række nyere Arbeider, af hvilke det første og eneste mere 
omfattende er W, Smiths berømte Værk over de engelske Diatomeer ”), der i Ret- 
ning af Artsbeskrivelse har brudt en ny Bane og praktisk kuldkastet det allermeste 
af den gamle Slendrian 7), Dette Værk, som omfatter omtrent 450 Arter, af hvilke 
Størstedelen ere fortrinligt og omhyggeligt beskrevne, er uundværligt for Artsbe- 
stemmelsen og danner en bred og solid Grundvold for videre Undersøgelser, Senere 
er-der offentliggjort ikke saa faa mindre Arbeider af forskjellige , navnlig engelske, 
Forfattere, der nærmest slutte sig til Smith og i en eller anden Retning supplere 
hans Fremstilling. Nærværende Oversigt er ligeledes i en vis Henseende at ansee 
som et Supplement til hiint Hovedværk. 
De ovenstaaende Bemærkninger om de literære Hjælpemidlers Beskaffenhed 
1) Et slaaende Exempel påa denne urigtige Fremgangsmaade afgiver Grevilles nyeste 
Arbeide: ,%Descriptions of new and rare Diatoms" (Transact. of the micr. soc. of 
London, new ser. vol. IX. 1861), hvori der er opstillet og aftegnet 51 nye Årter, 
af hvilke kun de 2 ere aftegnede fra Hoved- og Sidefladen. 
?) Synopsis of the british Diatomaceæ, vol. I—II. Lond. 1853—56. 
7”) Sml. Grunow l. c. p. 505: ,Kritisch sind nun von vielen Gattungen die meisten 
Arten, die nicht in W. Smiths ausgezeichnetem Werke iber die britischen 
Diatomaceen beschrieben und abgebildet sind, da fast alle friiheren Beschreibungen 
und Zeichnungen mit vållig unzureichenden Mikroskopen gemacht worden sind,” 
