2 
kontinuerlig, ensartet Hinde, men er i alle Tilfælde sammensat af 3 Stykkér, nemlig 
to indbyrdes ensdannede eller uensdannede Skaller (,valves" Smith"), samt et 
disse forbindende, ringformigt Mellemstykke af vexlende Bredde: Bindehinden 
(,connecting membrane”" Sm.), der paa de Afhandlingen ledsagende Figurer er betegnet 
ved m; den Linie, hvor Skallerne støde sammen med Bindehinden , kalder jeg 
Sømmen (,the line of suture" Sm.; paa Figg. betegnet ved s). Denne Diatomee- 
cellens Sammensætning af tre saadanne Partier maa ansees for dens eneste væsentlige 
Kjendemærke i Modsætning til andre eencellede Alger og til visse, med Diatomeerne 
analoge Organismer, der af og til af Forfatterne henregnes til dem. 
En saadan Celle har altsaa Udstrækning i Længde, Bredde og Tykkelse, 
og for at opfatte dens Form nøiagtigt, maa man altsaa see den idetmindste fra tre 
væsentligt forskjellige Sider. De Udtryk, jeg har anvendt for disse forskjellige 
Stillinger af Celler, som ere af Vigtighed for Artsbeskrivelsen, ere følgende"). Hoved- 
fladen (bet. ved å; ,,Hauptseite" Rabenh.?), ,latus secundariumf Kitz,?), , side view" 
Sm.) kalder jeg den Flade, som sees, naar Iagttagerens Øie anbringes lige over det orga- 
niske Midtpunkt af en af -Skallernes Yderflade. Da en fuldstændig Celle har to 
Skaller, faaer den altsaa ogsaa to Hovedflader, som i de fleste Tilfælde ere fuld- 
komment ensdannede; sjeldnere ere de indbyrdes uensdannede og maa i såa Tilfælde 
beskrives hver for sig. 2) Sidefladen (bet. ved b; ,,Nebenseite” Rabenh., ,latus 
primarium" Kiitz., ,front view" Sm.) kalder jeg den Flade, hvor Bindehinden og 
Sømmene sees i deres største Udstrækning, og som tiltager i Bredde ved Binde- 
hindens Væxt; foruden Bindehinden seer man paa Sidefladen tillige et Stykke af hver 
Skal: Skallens Sideflade (bet. ved c). Hos de fleste Diatomeer ere begge Side- 
flader ensdannede (og betegnede ved samme Bogstav); hos enkelte Familier (Epithe- 
mieæ, Cymbelleæ) have de forskjellig Form, den ene bredere og stærkt konvex, 
Rygsiden (bet. ved b”), den anden smallere og konkav eller mindre konvex, Bugsiden 
(bet. ved b”). 3) Tværsnittet (latus tertium; bet. ved: f,) kalder jeg endelig 
den Flade af Cellen, hvor Bindehinden og Sømmene sees i deres korteste Udstrækning. 
Et saadant Tværsnit vil selvfølgelig vise sig forskjelligt, eftersom det tænkes anbragt 
paa Overfladen eller dybere inde paa Cellen. 
For at kunne give en mere sammentrængt og skarp Beskrivelse af Cellernes 
Form i disse forskjellige Stillinger, har jeg endvidere benyttet følgende Udtryk: 
Længdeaxen (axislongitudinalis) 9: en Linie, der paa Hovedfladen tænkes lagt 
gjennem det organiske Midtpunkt og efter Fladens største Længde (Fig. I. 9. k—k), 
paa Sidefladen midt paa Bindehinden og parallel med Sømmene, eller, hvor disse 
ikke ere parallele, saaledes, at Sømmene divergere under ligestore Vinkler fra Axen 
(Fig. I. 1. k—k.); endvidere Tværaxen (axistransversus) 2: en Linie, der tænkes 
anbragt lodret paa Længdeaxen gjennem Midtpunktet og i samme Plan som hiin (Fig. 
I. 9.n—n). og som altsaa paa Sidefladen skjærer Sømmene under rette Vinkler, (naar 
Sømmene ere parallele), eller danner ligestore Vinkler med dem, (naar de ere diver- 

v hen 
') Smith: Synopsis of the british Diatomaceæ. Lond. 1853—56. 
”) KRabenhorst: Die Siisswasser-Diatomaceen. Leipzig 1853. 
”) Kitzing: Die kieselschaligen Bacillarien. Nordhaus 1844, 
