102 
Maade: Cellens Skaller ensdannede.  Hovedfladen buekrummet, symmetrisk efter Tveraxzen, 
usymmelrisk efler Længdeazen.  Sidefladerne usymmetriske ”- efler begge ÅAxer, indbyrdes 
uligeslore. Tversnillel kiledannet. Ingen Midtknast, men undertiden svage Endeknasler. — 
Char. emend. — De to herhenhørende danske Slægter Epithemia og Himantidium 
(incl. Eunotia Autt., see nedenf.) staae i samme Forhold til hinanden som Diatoma 
og Fragilaria, 0. s. v.; den førstnævnte Slægt er forsynet baade med Overflade- 
skulptur og Ribber; hos den sidstnævnte mangle Ribberne. 
GEN. 1. EPITHEMIA (BRÉBISSON). 
Smith Synops., vol. I, p. 11. — Grunow, Verhandl. etc. Bd. XII, p. 321: Char. emend. 
Tversnittet af Cellerne baade hos denne og den følgende Slægt er væsentligt 
trapezoidalt eller kiledannet, da de to Sideflader altid ere ulige store, idet den 
konvexe Sideflade (Rygsiden) er bredere end den konkave eller mindre konvexe 
(Bugsiden). Dette Forhold er allerede fremhævet af Kitzing") og er heller ikke 
vanskeligt at overbevise sig om, naar man undersøger en Celle fra alle Sider; det 
er derfor paafaldende, at Smith benægter Rigtigheden af Kitzings Anskuelse, idet 
han siger: ,,A section of the frustule would present an outline of varied form, 
either elliptical or quadrilateral, or that of two nearly perfect circles united by an 
oblong isthmus; the shape of the frustule in the latter case may be compared to 
that of a coffee berry or more correctly to a grain of wheat, but in no case would 
the section present a trapezoidal outline” ?). Smiths Opfattelse af 'Cellens Form 
er imidlertid ingenlunde uforenelig med Kiitzings; at Tversnittet kaldes trapezoidalt 
maa nemlig ikke forstaaes med mathematisk Nøiagtighed, men antyder blot, at den 
ene Sideflade er bredere end den anden; Omridset af Tværsnittet er altid væsentlig 
trapezoidalt, og hertil kommer saa hos de enkelte Arter de øvrige specielle For- 
skjelligheder, som navnlig bero derpaa, om de enkelte Klapper ere mere eller 
mindre hvælvede. Hos de fleste Arter ere Skallerne navnlig indbøiede stærkt paa 
Bugsiden, og den indbøjiede Rand viser sig da baade fra Hovedfladen og Sidefladen 
som en gjennemskinnende mørk Linie, (s. Fig. nostr. XXII, z), der i Reglen vel er 
antydet paa Forfatternes Figurer, men hvis Betydning saavidt mig bekjendt hidtil ikke er 
omtalt. De forskjellige her omtalte Forhold forstaaes let ved at sammenligne Figg. 
af Epithemiaglobiferå. Tab. nostr. VI Fig. SX 1 =4 aL hvilke Fear 
fremstiller Tversnittet, der væsentligt er trapezoidalt eller kiledannet, men tillige 
ved de stærkt indbøiede Skaller netop kommer til at ligne et Hvedekorn. — Rib- 
berne, som baade Smith?) og GrunowZ) betragte som hule Kanaler, maa jeg med 
Pritchard +) 0. A. ansee for solide fremragende Fortykkelser paa Skallens Inderflade. 
) Kieselschal. Bacill.. p. 33. 
2 oynOpSTs VOL ME pE 
2)" Vierhandi ”dersz0o01l.-bot- Gæs: in "Wiens ds XSkp 4506" 
) "Pritchard Inst op 459 
1 




