2 J. G. Agardh. 
jemväl upphof till flera arbeten, som utgöra den moderna vetenskapens största pryd- 
nader. 
Enligt Harveys egen beräkning utgjorde antalet af de af honom ensamt från 
nya Holland hemförde arterne omkring 600, i 20,000 exemplar. På ditresan hade 
han haft tillfälle att uppehålla sig på Ceylon; på hemvägen vid flera af Stilla Ocea- 
nens olika kuster; öfverallt gjordes större insamlingar. De Harveyska exemplaren 
hafva sedan blifvit Algologerne bekanta genom distribuerade samlingar. 
Att Harvey vid arternes beståmning och ordnandet af det ofantliga material, som 
han medfört, begått ett och annat fel, torde icke förundra någon, som känner huru 
lika många Alger sins emellan äro, och huru lätt sålunda misstag kunna begås. 
Flera sådane fel corrigerade han sjelf uti sednare arbeten. En noggrannare analys 
än som under en resa kan medhinnas och nogare jemförelse med andra arter torde 
visa att ännu en och annan art limpligare kunnat hänföras till andra slägten. 
I afseende på någras slägtskap har jag sålunda fått en annan uppfattning än Harvey, 
hvarföre 1 det följande närmare skall redogöras. 
Cryptonemec. 
Sådan denna grupp uppfattades i Species Algarum torde den ännu kunna bi- 
behållas, ehuru cystocarp-fruktens bildning hos afdelningen Gasterocarpex i någon 
mån torde vara afvikande från de andras och möjligen framdeles fordra Gasterocar- 
peernes särskiljande. - Båttre material och noggrannare jemförelse hafva emedlertid 
lärt, att några af de slägten, som hånfördes till Cryptonemez, derifrån böra uteslu- 
tas. I en sednare del af det nämnda arbetet har jag redan antydt att Fauchea 
och Epymenia borde hånföras till Rhodymenier; likaså torde Chrysymenia böra öf- 
verflyttas till denna grupp. Furcellaria, som genom sin fruktbildning så mycket 
afviker från de andra Florideerne, torde måhända närmast vara beslägtad med Cys- 
toclonium. Obekant med cystocarp-frukten hos den typiska arten af slägtet Acro- 
tylus, hänförde jag detta slägte till Cryptonemexr, under antagande att cystocarp- 
frukten skulle hos den typiska arten vara öfverensstämmande med den hos en an- 
nan art, som jag antog tillhöra samma slägte. Det har dock sedan visat sig att 
Acrotylus australis har cystocarp-frukten mycket olika bildad, så att icke blott de 
nåmnde arterne måste skiljas 1 olika slägten, utan dessa åfven hänföras till olika 
grupper. 
