Bigrag till Florideernes Systematik. IC) 
jag känner, ännu icke observerad, hvadan artens affinitet icke med säkerhet ännu 
torde kunna uppgifvas. Äfven det nya slägtet Gloiosaccion (Gl. Brownii), som af 
Harvey hänföres till Cryptonemez, synes mig komma serdeles nåra till Chrysymenia. 
Kapselfrukten afviker knapt annorlunda än att den är mera insänkt i frons hos 
Gloiosaceion, mera upptagen inom ett serskilt pericarpium hos Chrysymenia. Hos 
Gl. Brownti är deremot spherospor-frukten ännu okänd, och det torde till följe 
häraf vara omöjligt att ännu med full säkerhet afgöra de till nämnde slågte hånförde 
arternes ställning 1 systemet. 
Chrys. obovata Sond. lemnar ett serdeles slående exempel på huru farligt det 
är att bedömma arters identitet efter den yttre formen. Man känner för närvarande 
åtminstone 3 arter från Australien, som hafva det egendomliga utseende, som cha- 
racteriserar den Europeiska Chr. uvaria och gör den så lätt igenkänd bland alla Eu- 
ropeiska arter. Med Chr. obovata bör sålunda hvarken Rhabdonia? globifera 
I. Ag. sp. p. 355 eller "Areschougia Sedoides Harv. förblandas, huru lika till sitt 
yttre de ock må synas. Till Chr. obovata Sond., som år den af Harvey Phyc. 
austr. tab. X. framställda, (med uteslutande dock af anförda Synon.) torde möjligen 
böra hänföras Gigartina ovata Lam. Ess. tab. 4 fig. 7 och möjligen åfven Haly- 
menia Botryoides Ach. Rich. Voy. VAstrol. p. 1452 I Agardhska Herbariet fin- 
nes ett af Rob. Brown meddeladt exemplar, som bår namnet Caulerpa Cactoides, 
skrifvet med Browns egen hand, hvilket är samma Chrys. obovata Sond. Det vill 
således synas att under namnet Caulerpa Cactoides både den verkliga C. cactoides 
och Chrys. obovata blifvit förblandade. (Den verkliga Caulerpa Cactoides torde icke vara 
i något afseende slkiljd ifrån Trieladia australis Decs:ne Voy. de la Venus). Sjelf 
har jag icke varit i tillfälle att undersöka fructificerande exemplar af Chr. obovata. 
Cordylecladia. Genom hela sin structur står detta slägte så nära Fhody- 
menia, att det snarast torde kunna ifrågasättas, om det, oaktadt sin afvikande habi- 
tus, derifrån bör skiljas. Från Gracilaria, hvaraf det har habitus, aflviker det högst 
betydligt genom cystocarp-fruktens inre structur. 
Species mihi sunt: 
1. C. erecta I. Ag. sp. p. 704. 
2. C. conferta I. Ag. ibm. 
3. C. furcellata (I. Ag. mser.) frondibus a disco erustaceo erectiusculis, tercti-sub- 
angulatis (exsiccatione angulatis) distanter dichotomis nudiusculis, ramis spar- 
sim constrictis et a strictura proliferis, summis vix tenuioribus obtusiusculis, 
cystocarpiis ad ramulos hic iilic irregulariter dilatatos aggregatis. Gymmnogon- 
3 
