M. FOSLTE. 



[1906 



kelse, men er tildels svagt lagdelt, i de grenlignende udvekster 

 endog tydelig lagdelt. Perithalcellerne er subkvadratiske, 9 — 1 1 fi 

 i diameter, eller oftere vertikalt forlaengede, il — 25 jj. lange og 9 

 (7) — 14 /j- brede. Jeg har seet kun nogle faa og svagt udviklede 

 sporangie-konceptakler, som er noget fremstaaende og 500—700 fi 

 i diameter. 



Arten staar mellem Lithoth. Pliilippii f. crispata og L. syn- 

 trophicum. i struktur naermer den sig tildels Lithoth. fmticulosum 

 isaer med hensyn til de udvekster, som kun er delvis hule. — 

 Den er hidtil kun kjendt fra Vestindien. (St. Domingo, St. Jan 

 og St. Thomas). 



Lithothamnion (?) irregulare Fosl. mscr. 



Thallus 4 — 8 cm. i diameter, 2—4 cm. tykt, danner uregel- 

 maessigt lappede skorper med sammentrsengte, vorteformige ud- 

 vekster eller uregelmaessigt delte, 1 — 3 mm. tykke, noget sammen- 

 voksede, knudrede grene ; cystocarpie (P)-konceptakler naesten over- 

 fladiske, koniske, tildels noget lave, 450—650 fi i diameter. 



De foreliggende eksemplarer af denne art er meget uregel- 

 maessige, hvilket isaer er en folge af substratets uregelmaessige form 

 og algens gjentagne overvekst af fremmede legemer. Den beklae- 

 der delvis en dod kalkalge, som muligens ikke tilhorer samme art, 

 og den synes tilslut at hâve losnet sig fra det oprindelige under- 

 lag. Hypothalliet er ialfald tildels coaxillaert med for det meste 

 18 — 25 jj. lange og 7 — 11 \i brede celler. Perithalliet er svagt 

 lagdelt, cellerne dels subkvadratiske, 6 — 9 // i diameter, dels svagt 

 vertikalt forlaengede, indtil 11 eller undertiden indtil 14 ji lange. 



Arten ligner habituelt noget forkroblede eksemplarer af Li- 

 thothamnion fruticulosum, men cellerne er for det meste betyde- 

 lig mindre. Konceptaklerne viser derimod storre lighed med cy- 

 stokarpie-konceptakler hos Lithoth. indicum. De baerer for det 

 meste en svagt forlaenget top, men er tildels noget lave. De er 

 dels tomme, dels angrebne af dyr, og ved oplosningen efterlader 

 de et temmelig grundt ar. Imidlertid er bundens midtparti ofte 

 svagt ophoiet, hvorfor konceptaklerne muligens repraesenterer det 

 tilsvarende organ hos Lithophyllum, uagtet de forovrigt ligner cy- 



