M. FOSLIE. [19)9 



meter. De viser stor lighed med de tilsvarende organer hos Li- 

 thoth. mirabile, med tyndt tag gjennemboret af ca. 80 fine slim- 

 kanaler. Jeg har dog kun seet nogle faa ikke oploste. De ovrige 

 viser kun en svagt ophoiet kant, som gjenstaar af taget. Et par 

 steder paa grenene er der desuden en delvis afskalling, som min- 

 der noget om oploste sori hos Archœolithothamnion, men dette er 

 sandsynligvis kun en tilfseldig afskalling af de yderste vaevlag. 



Denne art viser habituelt stor lighed med Lithoth. glaciale 

 f. borealis, men er forovrig meget afvigende. Den nsermer sig 

 habituelt ogsaa til grove former af Archœolithothamnion Sibogœ. 



Artens voksested kan ikke ansees sikkert bekjendt. Eksem- 

 plaret er vistnok etiketteret „Lithothamnium crassum Phil, Adria" 

 i K. k. Naturhist. Hofmuseums botaniske samling i Wien, men det 

 synes ikke at kunne vaere fra Adriaterhavet. Der foreligger sik- 

 kerlig en etiketforveksling, hvilket er tilfaeldet med nogle andre 

 eksemplarer i samme samling. Det er sandsynligvis fra det Rode 

 hav, hvorfra der foreligger andre kalkalger i samlingen, eller muli- 

 gens fra det Indiske hav. 



Archœolithothamnion erythrœum (Rothpl.) Fosl. 



Rev. Syst. Surv. Melob. (19C0) p. 8; Lithothamnion erythrœum Rothpl. Bot. 

 Centralbl. 1893, nr. 14. 



Syn. Archaeolithothamnion crassiramosum Pilg. Corail, westl. Ind. Ozean 

 (1908), p. 39! 



Det botaniske muséum i Berlin har vist mig den velvilje at 

 laane mig typeeksemplaret af Arch. crassiramosum til undersogelse. 

 Dette reprsesenterer efter min opfatning et mère end sedvanlig for- 

 grenet eksemplar af Archœolithothamnion erythrœum (Rothpl.) Fosl. 

 f. mollis. Det er uregelmsessig dikotomt grenet, delvis med akser 

 af to til tre ordener, og grenene er mère eller mindre knudret. 

 de overste isaer korte og oventil rundagtig fortykket. De er 2.5 

 (2) — 4 mm. tykke. Eksemplaret staar naer den form, som er af- 

 bildet i Siboga-Exp. LXI, t. VI, fig. 10—11. I struktur stemmer 

 det fuldstsendig overens med A. erythrœum, ligesaa sporangierne. 

 Jeg besidder lige saa grenede eksemplarer af den sidstnsevnte art, 

 men jeg har ikke kunnet traekke nogensomhelst grsense mellem 

 disse og mindre grenede former. Rothpletz beskriver arten som 



