No. 2] ALGOLOGISKE NOTISER. 



sige buer opad og nedad. Udpraeget coaxillaert hypothallium har 

 jeg ikke seet. Cellerne er 14—40 fi lange og 9—18 fi brede. 

 Perithalliet er kraftig udviklet undtagen hos eksemplarer, som er 

 skjaelagtig taglagte, tildels med megel svag lagdeling. Cellerne er 

 sedvanlig vertikalt forlaenget, nu og da subkvadratiske, ofte mindre 

 regelmaessige og med mère eller mindre afrundede hjorner, 11 

 9) — 22 (29) jj- lange og 9-14 (18)/^ brede. Undertiden forekom- 

 mer isaer hos f. insidiosa korte, vertikale raekker af storre celler, 

 som sandsynligvis er overvoksede heterocyster. I det overste 

 cellelag forekommer heterocyster dels i stort anlal, dels faatallig. 

 De er 25—45 (54) y. lange og 18 (14)— 25 (29) fi brede. Hos 

 denne som hos de fleste andre arter af slegten Goniolithon fore- 

 kommer ofte smaa tilvekstlag med naesten hyaline celler. 



Formen insidiosa er tildels vanskelig at skille fra unge eks- 

 emplarer af G. mamillosum f. typica, og f. ptychoides staar naer 

 unge eksemplarer af samme arts f. microspora. 



Lithoph. Chalonii henforer jeg uden betsenkelighed til G. 

 Xotarisii. Habituelt slutter den sig naer til f. ptychoides, men 

 konceptaklerne skal vaere ca. 1 mm. i diameter. Saa store kon- 

 ceptakler har jeg aldrig seet hos den sidstnaevnte form. Den synes 

 derfor snarere at maatte henfores til saadanne former af f. insi- 

 diosa som vokser paa noget lost underlag og danner flere over 

 hverandre udviklede skorper. Dog har jeg ikke seet eksemplarer 

 af denne form typisk taglagt. Det var heller ikke tilfaeldet med et 

 authentisk, men sterilt eksemplar af L. Chalonii, som jeg har havt 

 anledning til at undersoge. Jfr. Fosl. Lithoth. Adr. Meer p. 22. 



Arten er vidt udbredt i Middelhavet, t. eks. i Golfen ved 

 Genua (Du four!), Neapel (Sol m s!), Antibes (B or net!) Banyuls 

 sur mer (Chalon! Sauvageau!), Algier (Debray!), Marokko 

 (Kuckuek!). Dens forekomst i Adriaterhavet er usikker, da de 

 i Lithoth. xAdr. Meer. p. 22 omtalte eksemplarer maaske snarere 

 reprœsenterer ung G. mamillosum. 



Goniolithon orotavicum Yos\. 



Yidensk. Selsk. Aarsberetn. 1905 (1906). 



Som bemerket 1. c. staar denne art naer G. Xotarisii: men 



