No. 2] ALGOLOGISKE NOTISER. 23 



L. dentatum, idet den udvikler et medullsert hypothallium. Den 

 danner udbredte, temmelig jevne skorper, som er 1 — 2.5 mm. 

 tykke, delvis og lost faestet til underlaget. Paa undersiden udvikles 

 tildels lave korsstillede aaser. Jeg har kun seet fragmentariske 

 eksemplarer fra Tanger, og de er delvis overvokset af Litho- 

 thamnion Philippii. Der er forovrig svagt udviklede former af 

 Lithoph. incrustant, som vokser paa lost underlag og delvis frit, 

 og som undertiden naermer sig den naevnte form af L. decussatum. 

 ! Dette er saaledes tilfaeldet med et par fragmentariske eksemplarer 

 fra samme sted som f. planiuscula. En lignende form foreligger 

 ogsaa fra de Kanariske oer. Saadanne former af L. incrustans 

 viser isaer stor lighed i struktur med basalskorpen af L. decussatum 

 f. insignis, idet der udvikles et mère eller mindre udpraeget coax 

 illaert hypothallium. Imidlertid fremkommer der snart uregelmaessige 

 udvekster paa overflader hvilket ikke er tilfaeldet hos L. decus- 

 satum f. planiuscul- Disse former af L. incrustans slutter sig 

 naermest til f. ang i, som ofte ogsaa viser udpraeget coaxillaert 

 hypothallium, isaer i dele af thallus, som vokser delvis frit. Der 

 er desuden former af den naevnte art, som undertiden kan vaere 

 vanskelige at adskille fra Lithoph. expansum. 



Den form, som jeg ovenfor har benaevnt f. insignis, er den 

 samme som jeg tidligere ansaa som artens hovedform; den mod- 

 svarer L. expansum f. stictœformis eller isaer kraftig udviklede 

 eksemplarer af L dentatum f. œmulans. 



I struktur staar L. decussatum meget naer L. dentatum. I 

 radialsnit af den skorpeformige basaldel af f. insignis er hypothal- 

 liet coaxillaert og viser i denne henseende stor lighed med de oven- 

 naevnte former af L. incrustans, som vokser delvis frit isaer paa 

 lost underlag. Cellerne er 29 (18)— 45 (60) /* lange og 9 — 12 /j- 

 brede. I radialsnit af de bladformige grene er der et medullaert 

 hypothallium med regelmaessige halvcirkelformige tverbuer. Det 

 indtager saavidt jeg hidtil har seet kun en liden og ikke central 

 del af en grens tykkelse, og cellerne er 25 (18)— 45 (60) p- lange, 

 9 (7)— 12 (14) f* brede. Perithalliet er kraftigere udviklet i den 

 ovre end i den mère eller mindre nedadvendte del af grenene. Det 

 er ikke lagdelt, cellerne er dels subkvadratiske, 11 (9) — 14/;., dels 



