52 



A Biilafon vizének virágzó füvei. 



Britannica, Epilobiimi adnatuvi, E. parvijiorimi, Poteníilla siipina, P. reptans, Tri- 

 folium fragiferuvi, Mentha Pulegium stb. telepszik meg. Egyáltalában csodálni kell, 

 hogy a Balatonnak a parttól messzire terjedő sikér vizében a növényzet csekély, 

 ennek következtében a part sem könnyen mocsarasodhatik el. 



A keszthelyi meg a révfülöpi part vizében az Aniblystcgium riparimn moha 

 is nö. Említésre méltó az is, hogy a Balatonnál a káka (itt csuhu) meg a gyékény 

 (itt káka) nem sok. A halásznép Balaton-Füred környékén jól tudja, hogy az ö 

 kákájok (Typha) a nádasnak csak némely helyen terem. Sok káka van a kövesdi 

 Kereked-öböl vízszélén. 



A Balaton hínárja alatt gyanítgatott Elodca-n-ak (Wasserpest, átokhínár), vala- 

 mint a tó'zegmohának (Sphagnmn) a tó környékén nyoma sincs. ^ Az átokhínár nem 

 nagyon régen már hazánkban (Kis Barkócz," Pozsony,'' Budapest,* Soroksár, Csepel- 

 sziget, Aranyos-Maróth'') is fölütötte a tanyáját, de a mi vizeink, úgy tapasztaljuk, 

 a németországi vizek eme pestisének nem nagyon kedvezhetnek, mert kártevő' 

 módjára épen nem szaporodik, sőt néhol (Soroksár) el is pusztul. 



A Balaton víztükrére tehát bátran mondhatjuk, hogy nagyon tiszta, a fürdést 

 tekintve nagy kincs rejlik benne. Helyenkint a kétféle hínár a pirosas (Myriophyl- 

 lum) és barna (Potaniogeton) csoportja bukkan elő, de — aesthetikailag tekintve — 

 a hínárkoszorús víztükör gyönyörűségéből csak valami keveset se bir lerontani. 



A Balaton vizének virágzó (phanerogam) növényzete, mint látjuk, kevés és 

 kevésféle, a Balatont rózsásnak vagy virágosnak a szó szoros értelme szerint nem 

 mondhatjuk. Botanikailag ítélve tehát a Balaton vizét, szabad szemmel felismerhető 

 növényeiről fogyatékosnak kell mondanunk, s a vízi növények változatosságának 

 hiánya ellen kell panaszkodnunk. Csak a kétféle hínár, de nagy masszájával pótolja 

 más kisebb tavunk vízi virágait. 



A Zala-folyó meg a Kis-Balaton növényzete. 



Több és nevezetesebb virít a Zala vizében, mely Keszthely vidékén a Balatont 

 a Kis-Balatonnal csatorna módjára foglalja össze. Változatosabb a sekélyvizű Kis- 

 Balatonnak vízi vegetatiója is. A körülfogó nádas szélében Sagittaria sagittaefolia 

 (nyilfü), Alisma Plantago, Nymphaca alba (tündérrózsa), Nitphar liitcuvi (iiabrózsa), 

 Hydrocharis morsus ranae (pontypénzlevelű-fü vagy békatutaj), OcnantJie phcllínidrü, 

 Butoinus umbellatiis (virágos káka), Scirpus lacustris (csuhu), Typha latifolia és T. 

 angustifolia (gyékény), a Glyceria aquatica v. spcctabilis (fodorsás, itt csíksás), a 

 Riímcx hydrolapalhi (vízi lós('jska), Simn latifolimii, Roripa arnphibia (Icányafü), 

 — a Zala vizében a balatoni két hínár, Ceratophylliun dcnicrsum (jun. 15., borz- 

 liínár), később a tengeri tündérhínár, a Naias marina is bőven előtűnik (júl 31.), 

 ugyanekkor a fenekén horgonyzó istennyila, bökős hínár vagyis súlyom is virágzik 

 és gyümölcsözik. Itt-ott az Uiricularia vtilgaris L. (sárga hinárvirág), a Potaviogc- 

 ton Jiuitans, Polygonurn amphibium var. Jiuitans, négyféle békalencsénk (Lcmna 



' BONBAS V.: Österr. Botan. Zeitschr. 1892. 145. 



^ «Átokhínár fenyegeti tavainkat®, Tanáregyesület Közlönye 1S82';> lf:5— SS, továbbá Föld- 

 mívelcsi Érdekeink 1883. 90 — 91. old. 



Schiller Zsigm. : Ocsterr. Botan. Zeitschr. 1884. p. 74. 

 * Schiluiírszky: Természettudom. Közi. 1891. 372. old. 



■'' Gyüjté Moi sz Gusztáv (Tcrmcszettudom. Közi. 1893. 51., Bar.M Ellenőr 1894. 35. szám). 



