A Zala- folyó meg a, Kis-Bnlsbton növényzete. 



53 



minor, L. polyrrJúza L. gibha, L. trisulca), meg a Naias minoj' et N. iiitermedia 

 Balb. látható a Zala víztfikrén és fenekén. 



A Kis-Balaton füve jobbadán hínár-alakú. A Potamogeton pC7\foliatns-Vi?\< 

 vastagabb sűrű rétegeit csak itt láttam. Ez itt a sekély vízben elposványosodást 

 valóban eló'idézhet. 



A Kis-Balaton másik hínárja a Myriophyllnni spicatuiii ; sürübb levelii hajtásait 

 rókafarkfünek is nevezik. 



Itt terem továbbá a Naias marina, tüskésfü, 



a N. minor Ali, meg a kevésbbé törékeny, inkább Naias Jicxilis termetű 

 eltérése (N. inlcrmcdia Balbis), 



a Ccratophylluni dcmcrsuin L. (birkafarkfü) var. macracaníhuni. Ez a hínár, 

 mely Budapest körül és Alsó-Ausztriában^ ritkán gyümölcsözik, itt elég bőven érlel 

 termést, 



a Potamogeton pusillus, P. crispus és P. pectinatus var. interruptus Krr., 

 a felttínöbb-virágú Ranuncuhis divaricatus, 



az Alisma graminifolium, valamint a Zala vizéből említett békalencse fajai is, 

 A Si(') vizében a Potamogeton perfoliatus-i meg a Polygonum ampJiibinni 

 fluiíans-i látni, a partját nád és más vízparti növény kiséri. 



IV. FEJEZET. 

 A BALATON HÍNÁRJA. 



A Balaton vizének legnevezetesebb füve a hínár. Ennek jelenléte, valamint 

 költött veszedelmessége a balatoni nép és látogatók életével annyira összefűzödött, 

 hogy a hínár természetrajzának külön fejezetet kell szentelnünk. 



A hínár tanulmányozása érdekéből én 1891-ben kimerítő kutatást végeztem, 

 az egész Balatont bejártam, némely helyét több ízben meglátogattam. A következő 

 esztendőkben vizsgálataim eredményét megerősítettem vagy kiegészítettem. 



így 1891. június 12. és 13-án Balaton-Füred környékén vizsgálódtam, június 

 14-én Siófokon, azután Keszthelyre utaztam, a következő két napot is itt töltöttem. 

 A Balaton jó nagy részét bejárván, itt Deininggr Imre, a gazdasági iskola volt igaz- 

 gatójának szíves kíséretében a sikér-vizü Kis-Balatont is átvizsgáltam, mert a 

 keszthelyiek véleménye szerint ez lenne a hínár ősfészke. A hideg és esős idő- 

 járás ekkor vizsgálódásaimnak nem a legjobban kedvezett, mégis már meglehetős 

 tájékozottan tértem vissza s mintegy időt lopva Hévvíz, valamint a keszthelyi szöllők 

 (Cserszeg) füves vidéket is meglátogattam. 



Július 9-én és 10-én Kéthely és Tót-Szent- Pál körül a somogymegyei Nagy- 

 Berek turfás helyeit és nádasait vizsgáltam, mely a Balaton vidékének kiegészítése 

 kedvéért látszott szükségesnek. Kéthely vidéke akkor nagyrészt kiszáradóban volt. 

 Július 11., 12. és 13-án Szántód és Tihany környékén vizsgálódtam. Fonyódot és 

 Siófokot röviden érintvén. 



Július 25. és 26-án Kenése vidékét vizsgáltam, július 27-én Balaton-Almádi 

 vizét, a hol a hínár legjobban hatalmaskodott. Július 28. és 29-én Balaton-Füred 



' Neilkeich: Flóra von Niedfir-Oesterrcich 232. 1. 

 - E vidék tájszőlása sekélyvizű helyett. 



